ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2026 року	справа № 380/24428/25	
місто Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гулика А.Г.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії
у с т а н о в и в:
І. Стислий виклад позицій учасників справ
до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області код ЄДРПОУ 13814885, адреса: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, у якій просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України у Львівській області що викладені в листі від 01.12.2025 №1300-5310 8/161971 щодо відмови у здійсненні перерахунку і виплати пенсії за вислугу років ОСОБА_1 із розрахунку вислуги років для визначення її розміру - 23 роки 11 місяців 22 дні;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Львівській області здійснити перерахунок і виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з 01.06.2021 у розмірі 64% відповідних сум грошового забезпечення.
Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання судового рішення Головне управління Національної поліції у Львівській області здійснило перерахунок календарної вислуги років для визначення розміру пенсії позивача, яка склала 23 роки 11 місяців 22 дні, про що Головне управління повідомило позивача в листі №3437 44 2025 від 24.10.2025 (979359). Пунктом «а» частини першої статті 12 Закону N 2262-XII (в редакції станом на дату звільнення позивача 25.05.2021р) передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1 - 2 цього Закону зазначених у частині третій статті 5 цього Закону (крім осіб, ), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше. Відповідно до вимог пункту “а” частини першої статті 13 Закону N 2262-XII пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", звільненим зі служби у Службі судової охорони за віком чи через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення ( стаття 43 ); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення. Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області на звернення позивача відмовилося здійснювати перерахунок та виплату пенсії позивача у зв`язку зі збільшенням вислуги років, мотивуючи це тим, що рішенням суду у справі № 380/8087/24 не було покладено таких обов`язків на нього, про що Головне управління повідомило позивача в листі від 01.12.2025 №1300-5310-8/161971.
08.01.2026 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову повністю. Відзив обґрунтований тим, що оскільки, на час звільнення зі служби в поліції у позивача не було достатньо календарної вислуги років, необхідної для призначення пенсії за вислугу років згідно з п. «а» ст. 12 Закону-2262 йому призначено пенсію п. «б» ст. 12 Закону-2262 (з врахуванням трудового стажу) в розмірі визначеному відповідно до п. «б» ст. 13 Закону-2262. Тобто, в Позивача 27 років страхового стажу, отже, за страховий стаж 25 років 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення + 2% відповідних сум грошового забезпечення (за кожний повний рік стажу понад 25 років (стаття 43)). Всього 52% відповідних сум грошового забезпечення. На виконання судового рішення Головне управління Національної поліції у Львівській області здійснило перерахунок календарної вислуги років для визначення розміру пенсії позивача, яка склала 23 роки 11 місяців 22 дні. Незважаючи на здійснений перерахунок вислуги років в позивача відсутні підстави для призначення пенсій за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону-2262, оскільки така призначається якщо на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
ІІ. Рух справи
Ухвалою від 17.12.2025 суддя Москаль Р. М. відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідно до розпорядження Керівника апарату Львівського окружного адміністративного суду від 26.02.2026 № 19/р, Указу Президента України «Про призначення суддів» № 167/2026 від 24 лютого 2026 року, наказу № 52/К/ТР від 25.02.2026 «Про відрахування із штату суду Ростислава Москаля» та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України 11.11.2024 № 39 (із змінами) проведено повторний автоматизований розподіл справ.
За результатами повторного автоматизованого розподілу справу передано на розгляд судді Гулику А. Г.
Ухвалою від 02.03.2026 суддя прийняв позовну заяву до розгляду.
Заходи забезпечення позову та доказів, у тому числі шляхом їх витребування, не вживались.
ІІІ. Фактичні обставини справи
Позивач проходив службу в органах внутрішніх справ та звільнений з лав Національної поліції України наказом Головного управління Національної поліції України у Львівській області №183 о/с від 25.05.2021 за пунктом 2 частини 1 статті 77 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліцію України». Підстава: свідоцтво про хворобу від 25.05.2021 № 605. Вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні та для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції становить 21 рік 01 місяць 06 днів. 
Позивач перебуває на обліку в Головному Управлінні Пенсійного Фонду України у Львівській області як отримувач пенсії за вислугу років. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2024 року, залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2025 року в справі № 380/8087/24 позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задоволено частково, а саме:
- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до календарної вислуги років пільгової вислуги років, сформованої за період служби в органах внутрішніх справ з 25.10.2006 по 27.07.2011, з розрахунку один місяць служби за півтора місяця;
- зобов`язано Головне управління Національної поліції у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу років у пільговому обчисленні, сформовану за період служби в органах внутрішніх справ з 25.10.2006 по 27.07.2011, з розрахунку один місяць служби за півтора місяця. 
На виконання вказаного судового рішення Головне управління Національної поліції у Львівській області здійснило перерахунок календарної вислуги років для визначення розміру пенсії позивача, яка склала 23 роки 11 місяців 22 дні, про що Головне управління повідомило позивача в листі №3437 44 2025 від 24.10.2025 (979359). 
Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області на звернення позивача відмовилося здійснювати перерахунок та виплату пенсії позивача у зв`язку зі збільшенням вислуги років, мотивуючи це тим, що рішенням суду у справі № 380/8087/24 не було покладено таких обов`язків на нього, про що Головне управління повідомило позивача в листі від 01.12.2025 №1300-5310-8/161971.
Вважаючи дії відповідача щодо відмови у здійснені перерахунку пенсії протиправними, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.
IV. Позиція суду
Вирішуючи спір по суті, суд керувався такими мотивами.
Згідно зі статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у даній справі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Статтею 1 Закону № 2262-XII встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Згідно з пунктом «б» статті 1-2 Закону №2262-XII право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.
Стаття 2 Закону №2262-XII визначає, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.
Згідно з пунктом «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
Згідно з пунктом «б» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "з" статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України. Особам, які є особами з інвалідністю внаслідок війни, пенсія на визначених у цьому пункті умовах призначається незалежно від віку.
Частиною другою статті 17 Закону №2262-XII передбачено, що до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.
Згідно з частиною 4 статті 17 Закону № 2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.
Відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На виконання зазначених вимог Закону №2262-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 17.07.1992 №393 затвердив Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі Порядок №393).
Пунктом 1 Порядку №393 установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах б-д, ж і з статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховується, зокрема, служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній кримінально-виконавчій службі, податковій міліції на посадах начальницького і рядового складу, в Службі судової охорони на посадах молодшого, середнього і вищого складу, в Національному антикорупційному бюро, Бюро економічної безпеки на посадах начальницького складу, Державному бюро розслідувань на посадах рядового і начальницького складу з дня призначення на відповідну посаду.
Як встановив суд, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2024 року, залишеного без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2025 року в справі № 380/8087/24, зобов`язано Головне управління Національної поліції у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу років у пільговому обчисленні, сформовану за період служби в органах внутрішніх справ з 25.10.2006 по 27.07.2011, з розрахунку один місяць служби за півтора місяця. 
На виконання вказаного судового рішення Головне управління Національної поліції у Львівській області здійснило перерахунок календарної вислуги років для визначення розміру пенсії позивача, яка склала 23 роки 11 місяців 22 дні, про що Головне управління повідомило позивача в листі №3437 44 2025 від 24.10.2025 (979359). 
Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області на звернення позивача відмовилося здійснювати перерахунок та виплату пенсії позивача у зв`язку зі збільшенням вислуги років, мотивуючи це тим, що рішенням суду у справі № 380/8087/24 не було покладено таких обов`язків на нього, про що Головне управління повідомило позивача в листі від 01.12.2025 №1300-5310-8/161971.
Проте, суд вказує на те, що календарна вислуга років для визначення розміру пенсії позивача склала 23 роки 11 місяців 22 дні у зв`язку з виконанням рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2024 року в справі № 380/8087/24.
Суд висновує про те, що у зв`язку зі зміною календарної вислуги років позивача у відповідача виник обов`язок здійснити перерахунок пенсії позивача у зв`язку зі зміною такої вислуги.
Суд погоджується із твердженнями відповідача про те, що рішенням суду у справі №380/8087/24 не було покладено таких обов`язків на нього, проте такий обов`язок пов`язаний зі зміною вислуги позивача.
У зв`язку з цим, суд визнає протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у здійсненні перерахунку і виплати пенсії ОСОБА_1 із розрахунку вислуги років для визначення її розміру - 23 роки 11 місяців 22 дні.
Водночас, щодо періоду перерахунку пенсії, суд висновує таке.
Як зазначає позивач у позовній заяві, право на перерахунок пенсії позивача з урахуванням вислуги років 23 роки 11 місяців 22 дні виникло з дати набрання законної сили рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2024 року в справі № 380/8087/24, а саме з 07.10.2025, яке було виконане Головним управлінням Нацполіції у Львівській області 24.10.2025 про що свідчить лист Головного управління №3437 44-2025 від 24.10.2025 (979359). Тобто до 07.10.2025 у відповідача не було підстав для здійснення перерахунку і виплати пенсії позивачу у більшому розмірі. Вказаним рішенням суду поновлене порушене право позивача на визначення вислуги років у більшому розмірі станом на дату його звільнення з лав Нацполіції - з 25.05.2021.
Водночас, суд відхиляє твердження позивача про те, що право на перерахунок пенсії у більшому розмірі у позивача виникло з 01.06.2021 (дати призначення пенсії позивачу вперше), оскільки відповідач правомірно нараховував та виплачував пенсію позивача на підставі наданих Головним управлінням Нацполіції у Львівській області документів, що підтверджують його вислугу з 01.06.2021 по 06.10.2025 включно.
Таким чином, у позивача наявне право на перерахунок пенсії з 07.10.2025, а відтак строк на звернення до суду із позовом позивачем не пропущено.
З урахуванням викладеного, з метою захисту порушених прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України у Львівській області здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2025 із розрахунку вислуги років для визначення її розміру - 23 роки 11 місяців 22 дні.
Між тим, позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу у розмірі 64 % відповідних сум грошового забезпечення слід залишити без задоволення, оскільки такі є передчасними. Перерахунок пенсії відповідно до зміненої вислуги років позивача не проведено, відповідно вказані права позивача щодо відсотків сум грошового забезпечення відповідачем не порушувалися.
Суд не має підстав вважати, що відповідач при перерахунку пенсії позивача буде діяти не на підставі, не у спосіб та не у порядку визначеному законом у випадку, якщо пенсія позивача підлягатиме індексації. Судовому захисту підлягають лише порушені права. При цьому захист права на майбутнє законодавством не передбачений.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.
V. Судові витрати
Відповідно до статті 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 968,96 грн. 
Керуючись статтями 6, 9, 73-76, 242, 245 КАС України, суд
в и р і ш и в:
позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у здійсненні перерахунку і виплати пенсії ОСОБА_1 із розрахунку вислуги років для визначення її розміру 23 роки 11 місяців 22дні.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 з 07.10.2025 із розрахунку вислуги років для визначення її розміру 23 роки 11 місяців 22 дні.
В іншій частині позовних вимог відмовити повністю.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області код ЄДРПОУ 13814885, місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10 на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім)грн 96 коп.
Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Гулик Андрій Григорович