Справа №613/2647/25 Провадження № 2/613/433/26 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2026 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Сеник О.С.,
за участю секретаря судового засідання Дегтяр А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богодухові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу № 613/2647/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» звернувся до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до  ОСОБА_1 ,у якому просить: 1) стягнути із  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» (ЄДРПОУ 43115064, адреса: 49001, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, буд. 9, рахунок НОМЕР_2 в АТ «АКЦЕНТ БАНК», код банку (МФО): 307770) заборгованість за кредитним договором №2001635774 у розмірі 12653,17 грн; 2) стягнути з  ОСОБА_1 на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» (ЄДРПОУ 43115064, адреса: 49001, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, буд. 9, рахунок НОМЕР_2 в АТ «АКЦЕНТ БАНК», код банку (МФО): 307770) судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 5000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2001635774, за умовами якого банк надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені договором.
Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, що є грубим порушенням чинного законодавства України в частині виконання договірних відносин ст. 526, 527 ЦК України. Внаслідок чого 24.03.2023 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» укладено договір факторингу № 24/03/23, згідно до якого первісний кредитор відступив на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» права вимоги за кредитним договором № 2001635774 за боржником ОСОБА_1 ..
Сума боргу перед новим кредитором ТОВ «Брайт Інвестмент», на думку позивача, є обґрунтованою і документально підтвердженою та становить 12653,17 грн, з яких: 9600,00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 3053,17 грн - заборгованість по відсотках.
Позивачем на адресу відповідача, зазначену у кредитному договорі, було направлено повідомлення про відступлення права вимогивід АТ «ОТП Банк» до ТОВ «Брайт Інвестмент», в якому зазначено інформацію про порядок погашення заборгованості по кредитному договору.
ТОВ «Брайт Інвестмент» було вжито заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення вимоги про погашення кредитної заборгованості на адресу відповідача.
Невиконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань зумовило звернення позивача до суду з цим позовом.
Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 21.01.2026 позовну заяву ТОВ«Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу запропоновано в установлений судом строк (15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі) подати письмовий відзив на позов.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності.
Відповідач в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином., у поданій до суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності.
Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що 28.11.2012 між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №2001635774, за умовами якого позичальник отримує, а банк надає йому фінансові послуги на наступних умовах. На придбання товару у продавця 1 - 6288,00 грн, на придбання пакету послуг «Технарі. Саппорт Оптимум» у продавця 4 - 699,00 грн. Строк кредиту 15 місяців, строк пільгового періоду 9 місяців. Сума першого внеску за товар 700,00 грн. Процентна ставка - 0,01% річних, в пільговий період - 0%.
Банк та позичальник підтверджують факт укладення між ними договору про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (приватних) на підставі Правил коритсування кредитною карткою MasterCard Standard, що розміщенні на інтернет сайті банку та на умовах, викладених в розіділі 2 цього Договору. Банк відкриває держателю картковий рахунок в гривнях та випускає кредитну картку типу MasterCard Standard, а також виконує розрахункове обслуговування платіжних операцій. Розмір кредитного ліміту складає 1000,00 грн. В будь-який час строку дії цього договору банк має право змінити розмір кредитного ліміту (зменшити або збільшити) без зазначення причин такої зміни. Розмір відсотків становить 2,49% на місяць, у разі виникнення несанкціонованого овердрафту, відсотки нараховуються від суми заборгованості 0,15% за день. Держатель зобов`язаний щомісяця погашати в повному обсязі суму мінімального платежу, розмір якого визначається в виписці, але в будь-якому разі не менше 5% від розміру боргових зобов`язань. Строк дії кредитної лінії становить 3 роки. Банк має право змінити (зменшити або збільшити) строк дії кредитної лінії в односторонньому порядку.
Вказаний договір ОСОБА_1 підписав власноручним підписом.
Також ОСОБА_1 підписав Графік платежів (Додаток № 1 до кредитного договору), в якому зазначені дати та суми платежів, інформаційний листок, заяву-дозвіл на обробку персональних даних, опитувальний лист фізичної особи.
Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого АТ «ОТП Банк», ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором №2001635774 у загальному розмірі 12653,17 грн. ОСОБА_1 користувався кредитними коштами, здійснював платіжні операції, поповнював картковий рахунок.
Позивачем також надано до матеріалів справи специфікацію до кредитного договору №2001635774 від 28.11.2012., акт прийому-передачі №2876-0011530 від 28.11.2012, квитанцію на суму 700,00 грн від 28.11.2012, рахунок від ТОВ «Алло» на суму 6288,00 грн, договір №02/2001635774 про надання послуг «Технарі. Саппорт оптимум».
24 березня 2024 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент » укладено договір факторингу №24/03/23, відповідно до якого АТ «ОТП Банк» передав, а ТОВ «Брайт Інвестмент» прийняло право грошової вимоги, що належить АТ «ОТП Банк» і стало кредитором за кредитними договорами, укладеними між АТ «ОТП Банк» і Боржниками, в розмірі Портфеля заборгованості.
Відповідно до Витягу з додатку №1 до договору факторингу №24/03/23 від 24 березня 2024 року, ТОВ «Брайт Інвестмент» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №2001635774 в розмірі 12653,17 грн, з яких 9600,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 3053,17 грн - відсотки.
Також, ТОВ «Брайт Інвестмент» було вжито заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення вимоги про погашення кредитної заборгованості на адресу відповідача.
Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення ТОВ «Брайт Інвестмент» досуду за захистом своїх прав.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитору зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, щоіснували на момент переходу цих прав.
З матеріалів справи вбачається, що між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2001635774 у встановлениій законом формі. Первісним кредитором умови договору були виконані, надано ОСОБА_1 кредитні кошти та видано кредитну картку із встановленим кредитним лімітом. 
У зв`язку із невиконанням своїх зобов`язань за договором, у ОСОБА_2 виникла заборгованість у загальному розмірі 12653,17 грн.
Правильність нарахувань розміру заборгованості відповідачем на час розгляду справи не оспорювалась та не спростована. Факт укладення кредитного договору та, відповідно, отрмання грошових коштів відповідач не заперечує.
Доказів повної сплати кредитних зобов`язань або ж урегулювання сплати боргу в позасудовий спосіб відповідачем не надано.
Враховуючи, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Брайт Інвестмент» заборгованості за кредитним договором № 2001635774 у розмірі 12653,17 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, понесених відповідачем у зв`язку з розглядом справи, суд зазначає наступне.
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Частинами 1 та 2 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
В обґрунтування розміру понесених позивачем ТОВ «Брайт Інвестмент» витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн до матеріалів справи надано наступні документи: копія договору про надання правової допомоги №43115064 від 01.07.2025, укладеного між ТОВ «Брайт Інвестмент» та Адвокатським бюро «Ольги Клещ», відповідно до якого ТОВ «Брайт Інвестмент» доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором; додаткова угода №2001635774 від 25.12.2025 до договору №43115064 про надання правової допомоги; акт №2001635774 від 25.12.2025про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг), відповідно до якого сторонни підтверджують, що Адвокатське бюро наддало , а клієнт прийняв правовничу допомогу загальною вартістю 5000,00 грн, з метою стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором №2001635774, зокрема : правовий аналіз обставин спірних правовідносин та надання правових рекомендацій (консультацій) щодо захисту інтересів ТОВ «Брайт Інвестмент» - за 1,5 год. 1500,00 грн; складання позовної заяви про стягнення кредитної заборгованості, в тому числі попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позичач поніс і які очікує понести у зв`язку із розгляджом справи, позивач - за 3 год. 3000,00 грн; формування додатків до позовної заяви - за 0,5 год. 500 грн. 
При розгляді справи «Гуриненко проти України» (рішення Європейського суду з прав людини від 18 лютого 2010 року, №37246/04) ЄСПЛ зазначив, що при розгляді питань компенсації витрат, понесених сторонами на отримання ними юридичної допомоги (в тому числі й під час розгляду їх справ в національних судах) задоволенню судом підлягають лише ті вимоги, по яким доведено, що витрати заявника були фактичними, неминучими, необхідними, а їх розмір розумним та обґрунтованим.
Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123-130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Отже, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
Зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, суд зазначає, що розмір пред`явлених ТОВ «Брайт Інвестмент» до відшкодування витрат на надання правової допомоги є завищеним щодо іншої сторони спору.
Враховуючи складність справи, яка не є складною, входить до категорії справ з усталеною судовою практикою, складність виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача 3000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Щодо заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання судового рішення суд зазначає наступне.
Суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні (ч. 1 ст. 267 ЦПК України).
Згідно з ч. 3-5 ст. 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
Тобто, законодавством не передбачено конкретного переліку обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду, а лише встановлено критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.
В обгрунтування заяви ОСОБА_1 зазначив, що він перебуває у тяжкому матеріальному становищі, має тяжку хронічну хворобу, через яку не має можливості влаштуватися на роботу. Наголосив, що проживає один, його дружина померла від тяжкої хвороби, його батько помер, дітей не має. Враховуючи викладене, просить надати йому відстрочення по виплаті заборгованості у даній справі.
Судом враховано доводи відповідача ОСОБА_1 щодо необхідності відстрочення виконання рішення суду, які він підтверджує наданими до суду доказами.
З наданої відповідачем довідки Пенсійного фонду України (Індивідуальні відомості про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, Форма ОК-5) від 23.04.2026, що містить відомості про його доходи та страховий стаж, вбачається, що у ОСОБА_1 за останній час відсутні відомості про його дохід, що свідчить про фактичну відсутність стабільного джерела прибутку.
Довідкою сімейного лікаря ОСОБА_3 від 23.04.2026, яка видана ОСОБА_1 , підтверджено инаявність у останнього тяжкої хронічної хвороби, у зв`язку з якою він перебуває на обліку в сімейного лікаря та ендокринолога та потребує отримання щоденно ін`єкції інсуліну.
Відповідно до довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 24.04.2026, ОСОБА_1 один зареєстрований за адресою; АДРЕСА_1 . Як зазначав відповідач, він проживає за вказаною адресою сам, так як його дружина та батько померли, а дітей він не має.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 перебуває у скрутному матеріальному становищі та має незадовільний стан здоров`я, що є обставинами, які ускладнюють виконання рішення, у розумінні ч.1 ст.435 ЦПК України є підставою для відстрочення виконання рішення та в силу ч.3 цієї статті підлягають врахуванню при вирішенні судом питання щодо відстрочення виконання судового рішення. 
Враховуючи принципи розумності, справедливості та співмірності, а також необхідність забезпечення балансу інтересів сторін, суд вважає за доцільне надати ОСОБА_1 відстрочення у виконанні рішення Богодухівського районного суду Харківської області по справі №613/2647/25 строком на 3 (три) місяці з дня ухвалення рішення, з правом дострокового погашення вказаної заборгованості.
Враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, ч.1 ст.223, ч.2 ст.247, ст.ст.259, 263-265, 267, 268, 273-283, 354, 355, 435 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» заборгованість за кредитним договором № 2001635774 у розмірі 12653,17 грн (дванадцять тисяч шістсот п`ятдесят три грн 17 коп.), витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 40 коп.) та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн (три тисячі грн. 00 коп.). 
На підставі ч.1 ст.267 ЦПК України відстрочити виконання рішення на строк 3 (три) місяці з дня ухвалення рішення, з правом дострокового погашення вказаної заборгованості.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент», місцезнаходження за адресою: 49001, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, 9, код ЄДРПОУ 43115064.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Повний текст рішення складено 18.05.2026. 

Суддя         О.С. Сеник