Провадження № 3/582/329/26

Справа № 582/703/26

копія

Недригайлівський районний суд Сумської області
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 червня 2026 року      
Суддя Недригайлівського районного суду Сумської області Яковенко Н.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла із військової частини про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , 
за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В:
31.05.2026 командиром самохідного артилерійського дивізіону військової частини майором ОСОБА_2 складено адміністративний протокол стосовно солдата ОСОБА_1 , за те, що останній як військовослужбовець Збройних Сил України проходить військову службу у відповідній військовій частині на посаді головного сержанта та 30.05.2026 близько 19:30 години, перебував в районі зосередження артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону військової частини та виконуючи службові обов`язки в умовах особливого періоду та військового стану, перебував у стані алкогольного сп`яніння. За наказом командира артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону військової солдату ОСОБА_3 запропонували проїхати до КНП «Обласна Клінічна Спеціалізована Лікарня» м. Ромни для проходження тесту на алкогольне сп`яніння. Солдат ОСОБА_4 відмовився від проходження тесту на алкогольне сп`яніння, що зазначено в «Акті відмови від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння в Комунальному некомерційному підприємстві Сумської обласної ради "Обласна Клінічна Спеціалізована Лікарня» від 30.05.2026, завіреному свідками: сержантом ОСОБА_5 та старшим лейтенантом ОСОБА_6 . Таким чином, 30.05.2026 близько 19:30, будучи виявлений в стані алкогольного сп`яніння солдат ОСОБА_4 , вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. З ст. 172-20 КУпАП "Розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в умовах особливого періоду”.
У судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав у повному обсязі та просив закрити справу про адміністративне правопорушення відносно нього у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Пояснив, що він 30.05.2026 перебував у тимчасовому пункті дислокації для відновлення після виконання бойового завдання. В той час до пункту дислокації прибув заступник командира батареї і висловив підозру щодо кількох військовослужбовців, у тому числі і щодо ОСОБА_1 про те, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння та ним було прийняте рішення про проведення їх огляду на стан алкогольного сп`яніння у лікарні у м. Ромни. ОСОБА_1 був тверезий, але від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся. Однак щодо нього було складено акт про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Вважає, що цей акт є незаконним, так як його підписали зацікавлені особи. У нього був триваючий конфлікт з керівним складом батареї, зокрема з сержантом ОСОБА_7 , який і склав цей акт, а інший свідок, ОСОБА_8 у ньому заначений взагалі не був присутній під час проведення огляду.
Захисник ОСОБА_1 , адвокат Ганненко О.С. позицію свого підзахисного підтримав, подав до суду клопотання у якому просив закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Клопотання обґрунтоване тим, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять належних, допустимих та достатніх доказів вини ОСОБА_1 . Зокрема, факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння належними доказами не підтверджений. Протокол про адміністративне правопорушення містить лише загальне твердження про те, що ОСОБА_1 перебував «з ознаками алкогольного сп`яніння».
Крім цього, протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням пункту 11 Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час - проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України № 32 від 12.01.2024 року.
Відповідно до пункту 11 зазначеного Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України, у разі відмови військовослужбовця від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена посадова особа із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому обов`язково зазначаються: - ознаки сп`яніння; - дії військовослужбовця щодо ухилення від огляду.
Однак протокол № 88 від 31.05.2026 року зазначеним вимогам не відповідає. Так, у протоколі відсутній опис конкретних ознак алкогольного сп`яніння, які нібито були виявлені у ОСОБА_1 . Зокрема, не зазначено, чи був наявний запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, нестійка хода чи будь-які інші об`єктивні ознаки, які могли б свідчити про перебування особи у стані алкогольного сп`яніння.
Натомість у протоколі міститься лише загальне формулювання про перебування особи «з ознаками алкогольного сп`яніння», що є оціночним судженням посадової особи та не дає можливості встановити, які саме об`єктивні ознаки були виявлені.
Крім того, протокол не містить опису конкретних дій ОСОБА_1 , які б свідчили про його ухилення від проходження огляду. У ньому не зазначено, яким саме чином було висловлено відмову, чи роз`яснювалися наслідки такої відмови, чи пропонувалося пройти огляд повторно, чи залишив військовослужбовець медичний заклад або іншим способом перешкоджав проведенню огляду.
Фактично протокол містить лише кінцевий висновок посадової особи про відмову від огляду, однак не містить опису конкретних дій, які відповідно до пункту 11 Порядку повинні бути обов`язково відображені у протоколі.
Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення складений із порушенням імперативних вимог пункту 11 зазначеного Порядку, що ставить під сумнів законність процедури документування події та позбавляє суд можливості об`єктивно перевірити наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. З ст. 172- 20 КУпАП.
Наявний у справі акт відмови від проходження тесту не містить підпису лікаря, печатки медичного закладу та не є медичним висновком. Отже, неможливо встановити, чи перебував ОСОБА_1 у медичному закладі та чи була йому забезпечена реальна можливість пройти відповідний огляд.
Відмова від проходження огляду сама по собі не підтверджує стан алкогольного сп`яніння. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 172-20 КУпАП, повинна бути доведена належними та допустимими доказами. Сам по собі факт відмови від проходження огляду не є безумовним доказом перебування особи у стані алкогольного сп`яніння.
Єдиними доказами вини ОСОБА_1 фактично є пояснення двох військовослужбовців з числа керівного складу, які явно є зацікавленими у притягненні його до адміністративної відповідальності. Обставини, викладені у протоколі та письмових поясненнях свідків, заперечуються ОСОБА_1 . ОСОБА_1 категорично заперечує обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та письмових поясненнях свідків. Зокрема, ОСОБА_1 стверджує, що 30 травня 2026 року у стані алкогольного сп`яніння він не перебував, алкогольні напої не вживав та від проходження медичного огляду не відмовлявся. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що старший лейтенант ОСОБА_8 взагалі не був присутній під час події, не спілкувався з ним щодо проходження медичного, огляду, не був очевидцем будь-якої відмови від його проходження та не міг безпосередньо сприймати обставини, викладені ним у письмових поясненнях.
За твердженням ОСОБА_1 , події, зазначені у протоколі, виникли на фоні тривалого конфлікту з безпосереднім керівництвом підрозділу, у зв`язку з чим він вважає, що старший лейтенант ОСОБА_8 є особою, заінтересованою у результатах розгляду цієї справи та не може розглядатися як неупереджений і незалежний свідок. Суду також необхідно врахувати, що фактично єдиними доказами вини ОСОБА_1 є письмові пояснення військовослужбовців тієї ж військової частини, один із яких, за твердженням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, взагалі не був присутній під час події та не є безпосереднім очевидцем обставин, покладених в основу протоколу. За відсутності відеофіксації події, медичного висновку, письмового направлення на огляд та інших незалежних доказів наведені суперечності не можуть тлумачитися проти особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Таким чином, висновок про винуватість особи ґрунтується виключно на суб`єктивних поясненнях осіб, які проходять службу на керівних посадах підрозділу та перебувають в конфліктних відносинах з ОСОБА_9 .
Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а зазначено, що суд не може самостійно відшукувати докази винуватості особи та перебирати на себе функції сторони обвинувачення. Крім того, Верховний Суд неодноразово наголошував, що всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а притягнення до відповідальності не може ґрунтуватися на припущеннях.
За таких обставин належними та допустимими доказами не підтверджено: факт перебування ОСОБА_9 у стані алкогольного сп`яніння; факт належного та законного проведення процедури направлення на медичний огляд; факт законної відмови від проходження огляду з дотриманням установленої процедури.
Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до таких висновків.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
В силу вимог ч. 4 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.
Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача та судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»). У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.
Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення №88 від 30.05.2026 військовослужбовець ОСОБА_1 30.05.2026 близько 19:30 години, перебував в районі зосередження артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону військової частини в відповідному населеному пункті Роменського району Сумської області, та виконуючи службові обов`язки в умовах особливого періоду та військового стану, перебував у стані алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження тесту на алкогольне сп`яніння, що зазначено в «Акті відмови від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння в Комунальному некомерційному підприємстві Сумської обласної ради "Обласна Клінічна Спеціалізована Лікарня» від 30.05.2026, завіреному свідками: сержантом ОСОБА_5 та старшим лейтенантом ОСОБА_6 .
Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції лікаря нарколога Комунальному некомерційному підприємстві Сумської обласної ради "Обласна Клінічна Спеціалізована Лікарня» з зазначенням, що ОСОБА_1 відмовився від медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в матеріалах справи відсутній. 
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім іншого, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Ст. 15 КУпАП визначає відповідальність військовослужбовців та інших осіб, на яких поширюється дія дисциплінарних статутів, за вчинення адміністративних правопорушень. Так, за вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
Стаття 172-20 КУпАП визначає як військове адміністративне правопорушення розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, у тому числі в умовах особливого періоду.
Ст. 266-1 КУпАП визначає порядок огляду зокрема військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції
Так, військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
У разі незгоди військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Складення висновків у закладі охорони здоров`я за результатами огляду військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться у присутності посадової особи, уповноваженої на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення.
Під час проведення військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Огляд військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Огляд військовослужбовців проводиться відповідно до Порядку направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 2024 р. № 32 (далі Порядок).
Відповідно до п. 5-6,8-11 Порядку огляд проводиться: лікарем закладу охорони здоров`я, який пройшов спеціальну підготовку. Уповноважена посадова особа, яка проводить огляд, застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі неможливості застосування спеціальних технічних засобів відеозапису такий огляд проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки особи, які перебувають у відносинах підлеглості з особою, стосовно якої проводиться огляд, або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. 
Військовослужбовець/військовозобов`язаний, який відмовився від проведення огляду уповноваженою посадовою особою з використанням спеціального технічного засобу і тесту або не висловив згоду з його результатами, направляється відповідним командиром (начальником) для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право на проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих держадміністрацій з урахуванням необхідності проведення такого огляду також і в районах ведення бойових дій.
Уповноважена посадова особа забезпечує проведення огляду військовослужбовця/військовозобов`язаного у закладі охорони здоров`я. У разі відмови військовослужбовця/військовозобов`язаного від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена посадова особа із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії військовослужбовця/військовозобов`язаного щодо ухилення від огляду.
Під час розгляду справи встановлено, що відеозапис порушення не здійснювався, висновок лікувального закладу відсутній, а свідки вказані в акті відмови є військовослужбовцями цієї ж частини та ОСОБА_1 є їх підлеглим. Крім того, ОСОБА_1 заявляє, що з цими військовослужбовцями у нього був конфлікт. Отже свідчення таких свідків, за відсутності інших належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 дійсно перебував у лікувальному закладі і відмовився від проходження огляду, суд не бере до уваги, оскільки їх пояснення не відповідають критерію незалежності та неупередженості щодо результатів огляду. 
Таким чином, слід прийти до висновку, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння проведений з порушенням ст. 266-1 КУпАП та є недійсним. 
Інших належних та допустимих доказів, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 170-20 КУпАП не встановлено, тому суддя приходить до висновку, що провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3 ст. 172-20, 247 ч. 1 п. 1, 251, 266, 280, 283, 284 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови. 

  Суддя: 	  Н. М. Яковенко