Справа № 396/2862/25
Провадження № 3/396/107/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29.04.2026 року м. Новоукраїнка 
Суддя Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області Цесельська Ольга Сергіївна, розглянувши матеріали, які надійшли від Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України,-
ВСТАНОВИВ :
До Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 844063 від 15.12.2025 р., ОСОБА_1 , 23.08.2025 р. о 23:00 год. в с. Рівне вул. Центральна біля будинку 157, керуючи ТЗ Lifan д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп"яніння про, що свідчить висновок КНП "Новоукраїнська міська лікарня"№ 22 від 24.08.2025 року, чим порушив вимоги п. 2.9.а ПДР. 
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП України.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення заперечив, вказав, що 23.08.2025 року керував ТЗ Lifan д.н.з. НОМЕР_2 о 23 годині та рухався по вул. Центральній в с. Рівне. В подальшому він на дорозі побачив перешкоду та намагався її обїхати, але відчув, що він наїхав на щось та потім побачив, що поперек дороги лежала людина. Після ДТП його товариш викликав швидку допомогу, яка приїхала та забрала травмовану людину, а він разом зі своїм батьком залишились чекати працівників поліції. Прочекавши більше години працівників поліції на місці ДТП він разом із батьком пішов додому та перебуваючи вдома, випив приблизно 100 грамів горілки. До цього алкоголь не вживав та керував транспортним засобом у тверезому стані.
Адвокат Єльнікова Н.О. у судовому засіданні просила закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу у діях адміністративного правопорушення, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 до вчинення ним ДТП, яке відбулося 23.08.2025 року о 23:00 год., був тверезий та спиртних напоїв не вживав, а вжив алкоголь після вчинення ним ДТП, перебуваючи в себе вдома. Огляд на стан сп`яніння проводився у Новоукраїнській лікарні 24.08.2025 року о 03:35 год після спливу майже п"яти годин після вчинення ДТП. Оскільки ОСОБА_1 вживав алкогольні напої після вчинення ним ДТП то працівники поліції повинні були скласти протокол за ч. 4 ст.130 КУпАП. Хоча правопорушення за ч. 1 та ч. 4 охоплюється ст. 130 КУпАП, але за своїм складом вони є окремими правопорушеннями і одне правопорушення не може підмінятися іншим з боку працівників патрульної поліції. В свою чергу особа несе відповідальність лише за те правопорушення яке було нею (особою) вчинене і тільки в межах санкції тієї статті яка передбачена за конкретне протиправне діяння. Відтак, законом не передбачена можливість притягнення водія до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у випадку вчинення ним правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП. Наведене прямо суперечить вимогам закону щодо дотримання принципу презумпції невинності особи під час судового розгляду справи про адміністративне правопорушення допоки її вину буде доведено у відповідності до права.
Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, судом встановлено наступне. 
Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи .
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Приймаючи до уваги приписи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011, заява № 16347/02), «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N 7460/03), «Бантиш та інші проти України» (заява № 13063/18); «Михайлова проти України» (№ 10644/08, 06 березня 2018 року) беручи до уваги серйозність передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного стягнення, правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.
Пунктом 1.3 ПДР України, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 2.5 ПДР України визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначений у ст. 266 КУпАП, та також передбачено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 (надалі Інструкція), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (надалі Порядок).
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.
Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність: 1) за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або 2) під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, 3) за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з пункту 3 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Огляд на стан сп`яніння проводиться:
- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність) (далі спеціальні технічні засоби);
- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Постанова судді про притягнення до адміністративної відповідальності згідно з статтею 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ за статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.
Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до диспозиції частини 1 статті 130 КУпАП складом адміністративного правопорушення є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозицією частини 4 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.
Виходячи зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Однією зі складових частин ефективного застосування відповідної норми адміністративного законодавства є правильна кваліфікація правопорушень, оскільки кваліфікація адміністративних деліктів це встановлення й процесуальне закріплення точної відповідності ознак вчинених особою протиправних дій або бездіяльності ознакам складу делікту, передбаченого адміністративним законодавством.
Тобто, юридична кваліфікація пов`язана з процесом правозастосування, оскільки встановлення відповідності, вибір і застосування до певного діяння конкретної адміністративно-правової норми, тобто кваліфікація адміністративних деліктів, є важливим етапом правозастосовної діяльності посадових осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.
Кваліфікація адміністративних деліктів є одним з етапів використання адміністративно-правової норми, метою якої є встановлення підстав для застосування адміністративної відповідальності до особи, що вчинила протиправні дії. Правильна кваліфікація розмежовує деліктні та неделіктні дії та забезпечує законність прийняття рішення про відповідальність порушника і здійснення згідно із законом необхідних адміністративно-процесуальних дій.
За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 844063 від 15 грудня 2025 року ОСОБА_1 керував ТЗ Lifan д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп"яніння.
До матеріалів справи долучено диск на якому міститься один відеофайл на якому завіксовано, як працівник поліції складає відносно ОСОБА_1 протоколи про адміністративні правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП та ч.5 ст. 126 КУпАП
Встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 844063 від 15 грудня 2025 року щодо ОСОБА_1 складено через 18 днів після винесення постанови про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_1 у зв"язку з відсутністю в діях водія складу кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України.
Матеріали справи та відеозапис, долучені до протоколу, не містять належних та допустимих доказів факту, що ОСОБА_1 , 23.08.2025 року о 23:00, будучи водієм транспортного засобу Lifan д.н.з. НОМЕР_2 на момент ДТП перебував в стані алкогольного сп`яніння, хоча ОСОБА_1 не заперечує факту ДТП.
З пояснень ОСОБА_1 , надані ним в судовому засіданні, а також з пояснень які зазначені в постанові про закриття кримінального провадження від 27.11.2025 року вбачається, що ОСОБА_1 вживав алкогольні напої після того як спричинив ДТП та повернувся до себе додому, що є самостійним складом адміністративного правопорушення.
У даному випадку дії ОСОБА_1 повинні були кваліфіковані за ч. 4 ст. 130 КУпАП, санкція якої передбачає більш суворіші заходи адміністративного стягнення а ніж ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відсутність сукупності доказів за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також наявність ознак більш тяжкого адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП, позбавляють суд права перекваліфікувати його дії за більш тяжким обвинуваченням, яке йому у встановленому порядку не висувалось.
Ключовою ознакою адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є факт керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп"яніння, а отже обов`язковому встановленню, крім іншого, підлягає саме вказана обставина.
Ключовою ознакою адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП є факт вживання особою, яка керувала транспортним засобом, після дорожньо-транспортної пригоди за її участю алкоголю, а отже обов`язковому встановленню, крім іншого, підлягає саме вказана обставина.
Вивчивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а також при складанні та оформленні справи про адміністративне правопорушення, працівниками поліції була допущена неповнота з`ясування обставин справи.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів факту того, що 23.08.2025 року о 23:00 год. в с. Рівне по вул. Центральній, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Lifan д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння.
Встановлення винуватості чи невинуватості особи здійснюється на підставі оцінки доказів, якими, згідно ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами та ін.
В рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.
Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є недоведеним.
Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи, що Конституцією України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, особа не може бути визнана винуватою доки її вину не буде доведено в установленому законом порядку, при тому, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та керуючись ст. 245 КУпАП, згідно якої завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, суд приходить до висновку, що оскільки суду не надано належних та допустимих докази, які б підтвердили факт порушення ОСОБА_1 п.2.9.а Правил дорожнього руху України, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 7, ч.1 ст. 130, ст.ст. 245, 247, 251, 252, 254, 266, 268, 280 КУпАП, суд-
П О С ТА Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя:	  	О. С. Цесельська