П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/23807/25	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Коваля М.П.,
суддів – Джабурія О.В.,
– Вербицької Н.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу адвоката Глущенко Інни Олексіївни в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛАРК ПРАЙМ» на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2026 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛАРК ПРАЙМ» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, - 

В С Т А Н О В И В:

17 липня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СІЛАРК ПРАЙМ» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення – рішення Головного управління ДПС у Київській області №35196/0707 від 22.07.2024 форми «В4»; визнання протиправним та скасування податкового повідомлення – рішення Головного управління ДПС у Київській області №35197/0707 від 22.07.2024 форми «Р».
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, а також, зокрема, поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «СІЛАРК ПРАЙМ» строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.
25 вересня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшло клопотання Головного управління ДПС у Київській області про залишення адміністративного позову без розгляду, обґрунтоване пропуском позивачем шестимісячного строку звернення до суду.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року клопотання Головного управління ДПС у Київській області задоволено. Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛАРК ПРАЙМ» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень залишено без розгляду.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2026 року ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2025 року скасовано, а справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛАРК ПРАЙМ» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 30 березня 2026 року клопотання представника Головного управління ДПС у Київській області про залишення позову без розгляду задоволено частково, адміністративний позов залишено без руху та надано позивачу 10-ти денний строк з дня отримання повного тексту ухвали суду для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду з відповідними доказами поважності причин його пропуску.
14 квітня 2026 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про поновлення строку звернення до суду.
У заяві про поновлення строку звернення до суду, позивач посилався на те, що позивач не отримував 05.08.2024 року спірні податкові повідомлення – рішення, а отримав останні лише у відповідь на адвокатським запит 10.06.2025 року - ППР №35197/0707 від 22.07.2024 та 11.06.2025 – ППР №35196/0707 від 22.07.2024. Крім того, позивач звертав увагу, що рекомендоване повідомлення №0600944263753 не містить інформації, кому таке відправлення вручено, не зазначено прізвища особи, ініціалів та відношення до позивача (адресата).
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2026 року в задоволенні клопотання представника позивача про визнання причин пропуску строку звернення до суду та поновлення строку звернення до суду відмовлено, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛАРК ПРАЙМ» залишено без розгляду. 
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, адвокат Глущенко Інна Олексіївна звернулась до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛАРК ПРАЙМ», в якій вважає оскаржувану ухвалу прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати оскаржувану ухвалу повністю та направити справу до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що позивач не отримував 05.08.2024 року спірні податкові повідомлення-рішення, зі змісту повідомлення про вручення неможливо визначити, що саме відправлялось даним листом, в матеріалах справи відсутній саме поштовий конверт, в якому відправлялась спірні податкові повідомлення- рішення, а на повідомленні міститься лише підпис, що унеможливлює ідентифікацію особи, якій належить цей підпис. Апелянт також вказує, що судом першої інстанції безпідставно не враховано доводи позивача про те, що новий власник підприємства придбав його лише у травні 2025 року, що мало наслідком зміну директора підприємства, а як вбачається з підпису невстановленої особи на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, то спірні ППР ніби були вручені підприємству 05.08.2024 року, коли право власності було у попередніх власників.
Представник відповідача надав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін.
Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Приймаючи рішення про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість клопотання представника відповідача та наявності підстав для залишення адміністративного позову ТОВ «СІЛАРК ПРАЙМ» без розгляду та відсутність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду позивачем поважними.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
В постанові від 27.01.2022 у справі №160/11673/20 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду сформулював правовий висновок, відповідно до якого процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається частиною другою статті 122 КАС України - становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Судова палата вважає, що такий висновок не суперечить пункту 56.18 статті 56 ПК України, який закріплює право на звернення до суду з позовом у будь-який момент після отримання такого рішення, але при реалізації цього права має враховуватися строк давності.
Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Відтак початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. 
При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».
Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.
Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.
Аналогічні висновки викладені, зокрема у постанові Верховного Суду від 21 березня 2023 року (справа № 640/3380/22).
Встановлення строків звернення до суду з позовом законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
У рішенні Європейського Суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (заява № 28249/95) зазначено, що «право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх «цивільних прав та обов`язків», пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети.
Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року у справі № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.
Так, з матеріалів справи вбачається, що пдаткові повідомлення – рішення від 22.07.2024 №№ 35196/0707 та 35197/0707 направлені за поштовою адресою позивача: вул. Черкаська, 26, 1, Петропавлівська Борщагівка, Київська область, 08129 - в день їх складання та вручені позивачу 05.08.2024.
Зазначені обставини підтверджуються наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленнями про вручення поштового відправлення, що спростовує доводи апелянта про відсутність в матеріалах справи доказів направлення ТОВ «СІЛАРК ПРАЙМ» податкових повідомлень – рішень.
За доводами апелянта, зазначену поштову кореспонденцію отримала невстановлена особа.
З цього приводу, колегія суддів звертає увагу, що гарантованому у ч.2 ст. 77 КАС України обов`язку доказування суб`єктом владних повноважень правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності кореспондують вимоги ч.1 ст. 77 КАС України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Внесення працівником поштового зв`язку до повідомлення про вручення прізвища адресата за загальним правилом свідчить про отримання поштового відправлення саме відповідною особою. Такий підхід ґрунтується на презумпції добросовісного виконання працівниками поштового зв`язку своїх службових обов`язків, яка може бути спростована лише належними та допустимими доказами. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03 травня 2023 року у справі №580/4989/22.
Стверджуючи про не отримання поштової кореспонденції, апелянт, всупереч вимогам ч.1 ст. 77 КАС України, жодних доказів вказаних обставин, зокрема в частині неправомірних дій працівників відділення поштового зв`язку або неналежного виконання ними своїх функціональних обов`язків до суду не надава. При цьому, суд також звертає увагу, що жодних доказів, які підтверджують невручення поштової кореспонденції, зокрема відповідних актів, складених працівниками ПАТ «Укрпошта» до суду не надано. Натомість, відповідач надав до суду рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, що свідчить про дотримання відповідачем процедури повідомлення позивача.
При цьому, отримувачем вказаного листа є саме юридична особа ТОВ «СІЛАРК ПРАЙМ», а не його посадова особа
За таких обставин суд дійшов вірного висновку, що вказане повідомлення містить дані, які дають можливість ідентифікувати одержувача поштового відправлення, а тому є належним доказом вручення позивачу спірних податкових повідомлень-рішень.
Щодо посилань апелянта, що новий власник підприємства придбав його лише у травні 2025 року, а спірні ППР ніби були вручені підприємству 05.08.2024 року, коли право власності було у попередніх власників, колегія суддів зазначає, що перехід права власності від однієї особи до іншої жодним чином не змінює дати, коли, в даному випадку ТОВ «СІЛАРК ПРАЙМ», стало відомо про прийняття оскаржуваних податкових повідомлень – рішень, оскільки обов`язок збереження первинної документації, документації бухгалтерського та податкового обліку покладається саме на платника податків. Податкові зобов`язання залишаються за самим товариством, незалежно від змін у його складі учасників чи керівника.
Отже, з 05.08.2024 обчислюється строк звернення позивача до суду з позовом щодо оскарження податкових повідомлень – рішень від 22.07.2024 №№35196/0707, 35197/0707.
Враховуючи, що звернення позивача до суду з даним позовом відбулось 17.07.2025 року, звернення позивача до суду із цим позовом відбулось з порушенням строку, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України (шестимісячний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів).
У випадку, коли позивачем не наведено обґрунтованих аргументів та переконливих доказів, які могли б свідчити про об`єктивну неможливість вчинення ним всіх необхідних і можливих дій щодо реалізації процесуальних прав у передбачені процесуальним законом строки, застосування судами передбачених законом наслідків пропущення строків звернення до суду, не є порушенням права особи на доступ до суду.
Колегія суддів зауважує, що об`єктивними перешкодами є лише ті обставини, що унеможливили звернення до суду, натомість неналежна якість такого звернення не охоплюється і не зумовлюється тими обставинами, на які особа посилається на обґрунтування поважності причин пропуску строку.
Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що позивачем не було дотримано строку звернення до суду без наявності на те поважних причин, що не залежали від волевиявлення особи, яка звертається до суду із позовом, та пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду.
Згідно ч. 3, 4 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.
Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Глущенко Інни Олексіївни в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛАРК ПРАЙМ» на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2026 року – залишити без задоволення.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2026 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЛАРК ПРАЙМ» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень – рішень – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: О.В. Джабурія

Суддя: Н.В. Вербицька