Справа № 484/1636/26
Провадження № 2/484/1362/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.06.2026 р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого – судді Панькова Д.А., секретаря судового засідання – Заволенковської Д.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні в м. Первомайську цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг Партнерс» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
У С Т А Н О В И В :
ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося в суд з позовом про стягнення заборгованості, вказуючи на те, що 24.09.2019 між АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ІДЕЯ БАНК " та ОСОБА_1 (далі - позичальник та/або відповідач) укладено Договір № Z06.20758.005732539 (далі - Договір). 
За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Ч.1 ст. 638 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Наголошує, що згідно Договору, основними умовами кредиту передбачено всі істотні умови договору, а саме: розмір кредиту, строки користування кредитом, строк дії Договору, відсоткові ставки за користування кредитом, загальна вартість кредиту та всі інші платежі, пов`язані з виконанням цього Договору.
Щодо умов та порядку укладання Договору № Z06.20758.005732539 від 24.09.2019.
 
Умовами Кредитного договору визначено, що шляхом нанесення власноручного підпису під цим договором Позичальник акцептував публічну пропозицію про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб АТ «Ідея Банк» (надалі за текстом - Договір) у редакції, чинній на момент його укладення. Текст зазначеного Договору було розміщено на офіційній інтернет-сторінці Банку в розділі «Архів публічних договорів» за посиланням: https://ideabank.ua/uk/about/public-contracts#4e6a870a-5c4d- 49a8-8071-b978c5ec881b.
Відповідач підтвердив ознайомлення з усіма умовами Кредитного договору, їх зрозумілість та добровільність прийняття, що підтверджується укладенням договору у формі, визначеній чинним законодавством України. Умови Кредитного договору є чинними, у встановленому законом порядку недійсними не визнані та є обов`язковими для виконання сторонами.
Згідно з умовами Кредитного договору Відповідачу було надано кредит у розмірі 49999.00 грн під 21.99 % річних із зобов`язанням повернення кредитних коштів та сплати всіх передбачених договором платежів, у тому числі але не виключно процентів за користування кредитом, у строки та в порядку, визначені графіком платежів.
Кредитор належним чином та в повному обсязі виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, що підтверджується належним чином засвідченими копіями доказів надання (видачі) кредитних коштів.
Станом на дату подання цієї позовної заяви Відповідач, усупереч умовам Кредитного договору та взятим на себе договірним зобов`язанням, не здійснив повернення отриманих кредитних коштів у строки, визначені договором і графіком щомісячних платежів, а також не сплатив у повному обсязі нараховані відповідно до узгоджених умов договору платежі, у тому числі але не виключно проценти за користування кредитом. Зазначене свідчить про невиконання Відповідачем своїх договірних зобов`язань та є порушенням умов Кредитного договору, що стало підставою для звернення Позивача до суду з метою захисту своїх прав та законних інтересів.
На підтвердження розміру заборгованості за Кредитним договором до позовної заяви додано виписку по рахунку та довідку-розрахунок заборгованості.
Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.
11.12.2025 було укладено договір № 11-12/25 відповідно до якого АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ІДЕЯ БАНК " відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № Z06.20758.005732539.
Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № Z06.20758.005732539.
Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №Z06.20758.005732539 від 24.09.2019 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 114422,97 грн, з яких:
-Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) – 45279,05 грн.
-Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 31365,24 грн.
-Заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) – 0,00 грн.
-Заборгованість за пенею та/або штрафами – 0,00 грн.
-Заборгованість за комісіями – 37778,68 грн.
-Інфляційні збитки – 0,00 грн.
-Нараховані 3% річних -0,00 грн.
На підставі ст.ст. 278-279 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
12.06.2026 від представника відповідача надійшов відзив на позов, у якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що розрахунок заборгованості, наданий Позивачем, незаконним, безпідставним та таким, що ґрунтується на нікчемних умовах договору. Так, фактично відповідач отримав у користування значно меншу суму, які були розподілені наступним чином: 4 337,81 грн було автоматично перераховано як страховий внесок на рахунок ПрАТ СК «ПЗУ Україна Страхування Життя», 45 661,19 грн було зараховано на поточний рахунок Відповідача № НОМЕР_1 . Відповідач не використовував вказані кошти (45 661,19 грн) для власних споживчих потреб. Натомість Позивач здійснював безспірне договірне списання цих коштів з рахунку Відповідача для погашення незаконно нарахованих комісій, штрафів та відсотків, що підтверджується випискою по рахунку. Також, на думку представника, усі суми щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості, включені Банком до складу заявленої заборгованості, не підлягають стягненню та мають бути виключені з розрахунку, оскільки є нікчемними. Крім того, Позичальник фактично ніколи не отримував 4 337,81 грн — ці кошти були одразу перераховані страховику в день підписання Договору, однак, Банк нараховував відсотки на всю суму 49 999,00 грн, включаючи 4 337,81 грн, яких Позичальник не отримував та фактично не використовував, а тому, на думку представника відповідача, різниця між нарахованими відсотками на суму 49 999,00 грн та відсотками на фактично отриману суму 45 661,19 грн становить безпідставно отримані Банком кошти в розумінні ст. 1212 ЦК України, які не підлягають включенню до складу стягуваної заборгованості.
17.06.2026 р. від позивача надійшла відповідь на відзив з обґрунтуванням позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).
Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Згідно до ч. 1 ст. 76, ч. 2 ст. 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Із матеріалів справи встановлено, що 24.09.2019 між АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ІДЕЯ БАНК " та ОСОБА_1 укладено Договір кредиту та страхування № Z06.20758.005732539 (Далі – кредитний договір), відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 49999,00 грн. строком на 36 місяців, зі сплатою відсотків за користування кредитом. 
Умовами вказаного кредитного договору передбачено, що Банк надає кредит Позичальнику для власних потреб шляхом переказу коштів в розмірі 49999,00 гривень на рахунок № НОМЕР_1 IBAN ( НОМЕР_2 ) Позичальника, який відкритий в AT "Ідея Банк" МФО 336310, та Позичальник доручає Банку оплатити страховий внесок за рахунок кредиту в розмірі 4337,81 гривні згідно з умовами Договору добровільного страхування життя, укладеного відповідно до п 2 цього Договору Спосіб оплати - переказ коштів на рахунок ПрАТ «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПЗУ УКРАЇНА СТРАХУВАННЯ ЖИТТЯ» в AT «Ідея Банк» № НОМЕР_3 IBAN ( НОМЕР_4 ) через транзитний рахунок, відкритий в AT «Ідея Банк».
Під час користування Кредитом Банк надає Позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим Договором та Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі - ДКБОФО), за надання яких встановлена плата відповідно до п. 5 Додатку №1 як «Інші послуги Банку» Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в Банку сплачується згідно діючих Тарифів Банку Тарифи є невід`ємною частиною Договору, та розміщені на веб сайті Банку: www.idcabonk.ua.
Змінювана процентна ставка визначається як змінна частина ставки в розмірі 9.5% збільшена на маржу Банку в розмірі 12.49%.
Нанесенням власноручного підпису під цим Договором Страхувальник (Застрахована особа) акцептує оферту' ПрАТ СТРАХОВА КОМПАНІЯ ПЗУ УКРАЇНА СТРАХУВАННЯ ЖИТТЯ 4053, м.Київ СІЧОВИХ СТРІЛЬЦІВ 42. Україна, код СДРПОУ 32456224 www.pzu.com.ua (надалі - Страховик), від імені якого діє Страховий агент, та укладає Договір добровільного страхування життя №Z06.20758.005732539 від 24.09.2019р. для клієнтів Акціонерне товариство "Ідея Банк" (надалі - ДСЖ) який є «Договором приєднання» згідно ст. 634 Цивільного кодексу України та складається з наступних невід`ємних частин: Частини 1 «Основні умови» ДСЖ, що зазначена у п. 2.1 цього Договору, та Частини 2 «Загальні умови» ДСЖ затвердженої Страховиком форми (оферта) яка містила всі істотні умови, передбачені ст. 16. Закону України «Про страхування», та розміщена на офіційному веб сайті Страховика https://www.pzu.corn.ua/admin/upload/file/quick/ideacash02.pdf роздруковується Страхувальником самостійно), з якими Страхувальник погоджується шляхом підписання цього Договору.
ДСЖ укладається відповідно до чинних Правил добровільного страхування життя зі всіма змінами що зареєстровані Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг України (Нацкомфінпослуг) та розміщені на сайті Страховика: https//www.pzu.com ua/about/docs/pravyla%20strakhuvannya.html Підписанням цього Договору Страхувальник (Застрахована особа) підтверджує що: (1) він не є особою, яка не приймається на страхування, а саме особою з інвалідністю 1 або 2 групи онкологічно хворим: хворим на тяжкі форми захворювання серцево-судинної системи, а саме: інфаркт міокарда або інсульт, кардюміопатії, набуті вади серця, хронічну серцеву недостатність ПІ ступеня хворим на хронічну ниркову недостатність: хворим на цукровий діабет, цироз печінки, параліч, не знаходиться та не знаходився на обліку в наркологічних, психоневрологічних, туберкульозних диспансерах центрах із профілактики та боротьби зі СНІДом; (2) ознайомлений та погоджується з умовами страхування, Правилами страхування Частиною 2 «Загальні умови» ДСЖ (в т ч декларацією Страхувальника/Застрахованої особи викладеною в Частині 2) що розміщені на офіційному веб сайті Страховика повністю розуміє їх зміст та безумовно приймає (3) сплата страхового внеску у розмірі та у строки, зазначені вище у Частині 1 «Основні умови» ДСЖ, свідчить про укладення ДСЖ та про досягнення Сторонами згоди з усіх істотних умов ДСЖ а також про те що з дати початку дії ДСЖ, зазначеної в Частині 1 «Основні умови» ДСЖ, Страховик та Страхувальник набувають взаємних прав та обов`язків, визначених у ДСЖ: (4) отримав від Страховика та Страхового агента всю інформацію в обсязі та в порядку, що передбачені частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та свідомо обрав послугу з укладення ДСЖ. Страхова виплата здійснюється згідно умов Частини 2 «Загальні умови».
Нанесенням власноручного підпису під цим Договором, Позичальник підтверджує: що ознайомлений з ДКБОФО і Тарифами, в тому числі з паперовими версіями розміщеними у відділенні Банку або Кредитного посередника, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім того, Позичальник беззастережно погоджується з тим, що Банк має право в односторонньому порядку вимагати дострокового повернення кредиту відповідно до ДКБОФО, що ознайомився з інформацію, необхідною для отримання споживчого кредиту з наявними та можливими видами кредитування у Банку для прийняття усвідомленого рішення, а також самостійно обрав страхову компанію з переліку трьох запропонованих Банком.
Отже, з матеріалів справи вбачається, що відповідач отримав кредит у загальному розмірі 49999,00 гривень на свій рахунок, який відкритий в AT "Ідея Банк" та доручив Банку оплатити страховий внесок в розмірі 4337,81 гривні, згідно з умовами Договору добровільного страхування життя, саме із загальної суми кредиту, що повністю спростовує твердження представника відповідач стосовно того, що фактично відповідач отримав у користування значно меншу суму, і ніколи не отримував 4 337,81 грн., а тому різниця між нарахованими відсотками на суму 49 999,00 грн та відсотками на фактично отриману суму 45 661,19 грн є безпідставно отриманими коштами та не підлягають включенню до складу стягуваної заборгованості.
При цьому, відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Тобто, підписуючи кредитний договір, у якому зазначені всі істотні умови договору, зокрема: сума кредиту, строки його повернення, а також вказані відсотки за користування кредитом, відповідач погодився із вказаними умовами договору та розмірами відсоткових ставок за користування кредитними коштами, які застосовуються у різні періоди користування кредитом, тому зобов`язана його (Договір) виконувати в повному обсязі. Отже, підписання кредитного договору свідчить про те, що відповідач всі умови цілком зрозумів та своїм підписом письмово підтвердив та закріпив те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.
Спірний договір про та його умови в судовому порядку не оскаржувалися, не визнавалися недійсними, а тому є такими, що відповідають волевиявленню сторін та відповідно до статей 628, 629 ЦК України є обов`язковими для виконання.
Враховуючи положення чинного законодавства України про принцип свободи договору, позивач мав можливість не вступати у кредитні відносини із відповідачем, якщо дійсно вважав умови договору несправедливими, натомість позивач погодив зі своєї сторони такі умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень. Підписавши кредитний договір, ОСОБА_1 засвідчив, що погодився на отримання кредитних коштів саме на умовах, що визначені договором.
АТ «ІДЕЯ БАНК» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачеві кредит у розмірі, встановленому договором, що підтверджується матеріалами справи.
Всупереч ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та умовам договору відповідач не перераховував у встановлені строки щомісячні платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитом. 
При цьому, відповідач повинен був належним чином виконувати свій обов`язок з повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом у розмірі, встановленому договором, незалежно від того чи користувався він наданими кредитними коштами чи ні.
11.12.2025 було укладено договір № 11-12/25 відповідно до якого АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ІДЕЯ БАНК " відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № Z06.20758.005732539.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № Z06.20758.005732539.
Згідно розрахунку заборгованості, наданого позивачем, загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №Z06.20758.005732539 від 24.09.2019 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 114422,97 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 45279,05 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 31365,24 грн., заборгованість за комісіями – 37778,68 грн.
Відповідно до ст. ст. 1049, 1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст. ст. 527, 530 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню, у цей строк (термін). 
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно із ст. 1054, ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позичкодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. 
Разом з тим, твердження представника відповідача стосовно того, що усі суми щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості, включені Банком до складу заявленої заборгованості, не підлягають стягненню та мають бути виключені з розрахунку, оскільки є нікчемними є слушними та заслуговують на увагу виходячи з наступного.
Умовами кредитного договору передбачено, що під час користування Кредитом Банк надає Позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, що визначені цим Договором та Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за надання яких встановлена плата відповідно до п. 5 Додатку №1 як «Інші послуги Банку» Комісійна винагорода за переказ коштів та приймання готівки з подальшим зарахуванням на рахунки в Банку сплачується згідно діючих Тарифів Банку Тарифи є невід`ємною частиною Договору, та розміщені на веб сайті Банку: www.idcabonk.ua.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності) для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно із частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати в кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Водночас Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно із частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Умовами договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
Водночас, згідно із ч.3 ст.55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг однією із яких є розміщення залучених у вклади (депозити), у тому числі на поточні рахунки, коштів та банківських металів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик (п.3 ч.3 ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність»), зокрема надання споживчого кредиту.
Тому банк не може стягувати з позичальника платежі за дії, які він вчиняє на власну користь (ведення кредитної справи, договору, розрахунок і облік заборгованості за кредитним договором тощо), чи за дії, які позичальник вчиняє на користь банку (наприклад, прийняття платежу від позичальника), чи за дії, що їх вчиняє банк або позичальник з метою встановлення, зміни, припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення до нього змін тощо).
Інакше кажучи, банк неуповноважений стягувати з позичальника плату (комісію) за управління кредитом, адже такі дії не становлять банківську послугу, яку замовив позичальник (або супровідну до неї), а є наслідком реалізації прав та обов`язків банку за кредитним договором і відповідають економічним потребам лише самого банку.
З урахуванням принципів справедливості та добросовісності на позичальника не можна покладати обов`язок сплачувати платежі за послуги, за отриманням яких він до кредитодавця фактично не звертався. Недотримання вказаних принципів призводить до порушення прав та інтересів учасників цивільного обороту.

Виконання позичальником умов кредитного договору, встановлених із порушенням зазначених принципів, не приводить ці умови у відповідність до засад цивільного законодавства.
Згідно з пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо).
Якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».
З огляду на викладене, супутня послуга банку, визначена як надання кредиту в момент видачі, має надаватися клієнту банку безоплатно.
Отже у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача комісії за обслуговування кредитної заборгованості (заборгованості за комісіями) в розмірі 37778,68 слід відмовити.
Крім того, згідно виписки по особовому рахунку відповідача за період з 01.01.2000 по 11.12.2025 вбачається, що AT "Ідея Банк" було безпідставно стягнуто з відповідача комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 18117,64, яка має бути врахована при визначенні загального розміру заборгованості.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 58526,65грн. (114422,97грн. – 37778,68грн. – 18117,64грн.), а тому позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Судом встановлено, що позивачем заявлено до стягнення з відповідача на його користь 25000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. 
Представник відповідача, просив відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу або суттєво зменшити її розмір, вказуючи, що обсяг виконаних робіт адвокатом не співмірний фактичним витратам, необхідним для розгляду даної справи.
Згідно з приписами ч.ч. 1-6 ст.137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Судом встановлено, що на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу представником позивача надано копію договору про надання правової допомоги від 02 липня 2024 року № 02/07-2024, заявку на надання юридичної допомоги № 634 від 02 лютого 2026 року, витяг з акту № 29 про надання юридичної допомоги від 27 лютого 2026 року. Згідно наданих документів вартість наданих послуг становить 25000,00 грн. (усна консультація, складання позовної заяви, письмові послуги). 
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Також Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Судом встановлено, що спір який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. 
За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. 
У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України та приймаючи до уваги, що позовні вимоги судом задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового в сумі 2662,40 грн.
Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268, 278-279 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Позов ТОВ "Факторинг Партнерс" (вул. Гедройця Єжи, 6/оф. 521, м. Київ, код ЄДРПОУ 42640371) до  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 ) про стягнення заборгованості – задовольнити частково. 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" заборгованість за договором № Z06.20758.005732539 від 24.09.2019 в розмірі 58526,65грн, судовий збір в розмірі 2662,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн., а всього 66189 (шістдесят шість тисяч сто вісімдесят дев`ять) грн. 05 коп. 
В задоволенні іншої частини позову відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: