Справа № 204/540/26
Провадження № 2/204/1968/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року м. Дніпро

Чечелівський районний суд міста Дніпра, в особі судді Приваліхіної А.І., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою Акціонерне товариство «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
У С Т А Н О В И В:
22 січня 2026 року позивач АТ «ОТП БАНК» звернулося до суду із позовною заявою до відповідачки ОСОБА_1 , в якій прохає стягнути із неї заборгованість за кредитним договором № 2039969250 від 06 листопада 2023 року у сумі 10 770 гривень, яка є заборгованістю за тілом кредиту (а. с. 1-10). 
В обґрунтування позовних вимог вказано, що 06 листопада 2023 року між відповідачкою та АТ «ОТП БАНК» було укладено кредитний договір № 2039969250, за яким банком відповідачці надано кредит на принципах поворотності, платності, строковості в сумі 12 013 гривень. Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав у повному обсязі, натомість відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконує, у зв`язку з чим за нею утворилася заборгованість за кредитним договором № 2039969250 від 06 листопада 2023 року у сумі 10 770 гривень, яка є заборгованістю за тілом кредиту та, яку позивач прохає стягнути з неї разом із витратами на судовий збір у розмірі 2 662 гривні 40 копійок.
Ухвалою суду від 28 січня 2026 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, без виклику сторін (а. с. 100), копія якої надіслана учасникам справи за вихідним № 2314/26-вих/2/204/1968/26 від 28 січня 2026 року (а. с. 101).
Станом на день розгляду справи відповідачка не скористалася правом на подання відзиву, клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін учасниками справи не подавались, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, на підставі вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 06 листопада 2023 року між відповідачкою та АТ «ОТП БАНК» було укладено кредитний договір № 2039969250 (а. с. 42-48), за яким банком відповідачці надано кредит на принципах поворотності, платності, строковості в сумі 12 013 гривень, строком до 06 серпня 2024 року, зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами 3 %. 
Банк, взяті на себе зобов`язання, виконав у повному обсязі, та надав відповідачці кредитні кошти, що підтверджується рахунком-фактурою № Р0498-00859 від 06 листопада 2023 року та службовим чеком ТОВ «Комфі Трейд» № 000149405 від 06 листопада 2023 року (а. с. 53, 54), натомість остання зобов`язання належним чином за договором не виконала, в результаті чого виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості (23-26 та на звороті) становить за кредитним договором № 2039969250 від 06 листопада 2023 року – 10 770 гривень, яка є заборгованістю за тілом кредиту.
Згідно з вимогами ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до вимог ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Нормами ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Приписами п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Вимогами ч. 2 ст. 207 ЦК України, встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Положеннями ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.
Отже, передумовою для виникнення у позичальника обов`язку повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними має бути встановлений факт отримання і використання кредитних коштів відповідачем.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. 
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, що порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. 
Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до наданого банком розрахунку у відповідачки існує заборгованість за кредитним договором № 2039969250 від 06 листопада 2023 року – 10 770 гривень, яка є заборгованістю за тілом кредиту.
Дослідивши надані банком докази, суд вважає, що заявлений позивачем розмір заборгованості за тілом кредиту є таким, що відповідає дійсним обставинам справи, а відтак позовні вимоги в підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.
Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити про те, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Отже, при ухваленні рішення по суті, суд повинен вживати всіх заходів задля того, щоб судове рішення було не лише законним, але й справедливим.
Європейський суд з прав людини вказав у своєму рішенні «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року вказав на те, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому, виходячи із наведеного вище, суд доходить висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі шляхом стягнення з відповідачки на користь АТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором № 2039969250 від 06 листопада 2023 року у сумі 10 770 гривень, яка є заборгованістю за тілом кредиту.
Понесені позивачем судові витрати суд стягує з відповідачки на користь позивача, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 10-11, 60, 76-80, 89, 128, 141, 213-215, 258, 265, 288-289, 354-355 ЦПК України, суд, - 
У Х В А Л И В:
Позов Акціонерного товариства «ОТП Банк» (01033, м. Київ, вул. Жилянська 43; ЄДРПОУ 21685166) до  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Акціонерне товариство «ОТП Банк» заборгованість за кредитним договором № 2039969250 від 06 листопада 2023 року у сумі 10 770 (десять тисяч сімсот сімдесят) гривень, яка є заборгованістю за тілом кредиту.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Акціонерне товариство «ОТП Банк» витрати по сплаті судового збору у сумі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів зо дня його підписання суддею або протягом 30 днів зо дня отримання учасниками справи його копії.
Рішення суду набирає законної сили протягом 30 днів зо дня його підписання суддею або протягом 30 днів зо дня отримання його копії учасниками справи, якщо не буде оскаржено у встановленому законом порядку.

Суддя          А.І. Приваліхіна