Номер провадження 1-кп/754/397/26
Справа№754/3142/25
Вирок 
Іменем України
18 червня 2026 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 
за участю секретаря - ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 12025100030000430 від 09.02.2025 щодо
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Насташка, Рокитянського району, Київської області, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді столяра у ТОВ «БУД-ПРО СІСТЕМС», одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей 2018 та 2021 року народження, раніше не судимого, 
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України
за участю сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 
сторони захисту: захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 
ВСТАНОВИВ:
28.02.2025 року до Деснянського районного суду міста Києва від прокурора Деснянської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12025100030000430 від 09.02.2025 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України 
Висунуте обвинувачення суд вважає доведеним та відповідно до якого ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.
Так, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 08.02.2025, інспектор взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 полку № 2 (3 обслуговування лівого берегу) управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 та командир роти №2 батальйону № 1 полку №2 (з обслуговування лівого берегу) управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_8 , заступили на зміну у складі екіпажу «Рубін-52» з несення патрульної служби на території Деснянського району міста Києва на службовому автомобілі марки «Mitsubishi Outlander», з логотипами та символікою Національної поліції.
Інспектор взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 полку №2 (3 обслуговування лівого берегу) управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 та командир роти № 2 батальйону № 1 полку № 2 (з обслуговування лівого берегу) управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_8 , відповідно до ст.ст. 1, 17 Закону України «Про Національну поліцію», п. 2.1 розділу 2 посадової інструкції інспектора взводу N 2 роти № 2 батальйону № 1 полку № 2 (з обслуговування лівого берегу) управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції. затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції N 1784 від 16.08.2021, п. 2.1 розділу 2 посадової інструкції командира роти №2 батальйону № 1 полку № 2 (з обслуговування лівого берегу) управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції № 1784 від 16.08.2021, п. 1 примітки до ст. 364 КК України є особами, які постійно здійснюють функції представника Національної поліції України - центрального органу виконавчої влади, які служать суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, у зв?язку з чим є службовими особами.
У подальшому, 08.02.2025 приблизно о 23.25 год. під час перебування на чергуванні в Деснянському районі міста Києва, екіпажем «Рубін-52» у складі поліцейських ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , знаходячись на узбіччі автомобільної дороги по просп. Броварському, 18-Д у м. Києві, було виявлено транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» бежевого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , що здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, чим порушив вимогу дорожньої розмітки 1.3 «подвійна суцільна» розділу 34 Правил дорожнього руху України та здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, чим порушив вимогу п. 11.4 Правил дорожнього руху України, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України №1306 від 10.10.2001.
Відповідно до ст. 222 КУпАП, працівники патрульної поліції уповноважені на розгляд справ про адміністративні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Таким чином, у поліцейських ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник службовий обов`язок шодо припинення вказаного адміністративного правопорушення, розгляду справи про вчинене адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП та винесення відповідної постанови.
Згідно п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, зокрема, якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу, а також якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об?єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.
Після чого, 08.02.2025 приблизно о 23:30 год., поліцейські, а саме інспектор взводу № 2 роти № 2 батальйону №1 полку № 2 (з обслуговування лівого берегу) управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 та командир роти № 2 батальйону № 1 полку № 2 (з обслуговування лівого берегу) управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_8 , зупинили транспортний засіб марки «Mercedes-Benz» бежевого кольору, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», водій якого відразу після зупинки транспортного засобу пересів на заднє пасажирське місце для уникнення адміністративної відповідальності. 
Працівник патрульної поліції ОСОБА_7 , підійшов до водійських дверцят транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», бежевого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_2 та висунув вимогу пред?явити документи на право керування транспортним засобом так, як у поліцейського ОСОБА_7 виник службовий обов`язок на складання постанови про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Інспектор взводу № 2 роти №2 батальйону № 1 полку № 2 (3 обслуговування лівого берегу) управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 встановив особу водія даного транспортного засобу, ним виявився ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Крім того, у ході розмови з водієм ОСОБА_3 , поліцейським ОСОБА_7 виявлено ознаки алкогольного сп?яніння, а саме запах алкоголю з салону транспортного засобу та від останнього у зв?язку з чим, ОСОБА_3 запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння за допомогою спеціального технічного пристрою «Драгер».
В подальшому, водій транспортного засобу марки «Mercedes-Benz» бежевого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_2 ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що він здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, чим порушив вимогу дорожньої розмітки 1.3 «подвійна суцільна» розділу 34 Правил дорожнього руху України та здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, чим порушив вимогу п. 11.4 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 2 ст. 122 КУпАП та відносно нього буде складено постанову про адміністративне правопорушення, передбачене за ч. 2 ст. 122 КУпАП, виник злочинний умисел направлений на висловлення пропозиції про надання неправомірної вигоди в своїх інтересах працівнику патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 за не вчинення ним з використанням свого службового становища дій щодо складання постанови про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч. 2 ст. 122 КУпАП та не притягнення його до адміністративної відповідальності в цілому.
Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на надання службовій особі органу Національної поліції України, який в той час безпосередньо виконували свої службові обов?язки, неправомірної вигоди, ОСОБА_3 о 23.43 год. 08.02.2025 перебуваючи на узбіччі автомобільної дороги по просп. Броварському, 18-Д у м. Києві, усвідомлюючи, що перед ним знаходиться працівник Національної поліції України, а саме інспектор взводу № 2 роти № 2 батальйону № 1 полку № 2 (з обслуговування лівого берегу) управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 , оскільки останній перебував в однострої із знаками розрізнення та мав при собі нагрудний жетон, в посадові обов?язки якого входить робота, пов?язана із здійснення заходів із забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення та відповідно до підпункту «» пункту 1 статті 2 Закону України «Про запобігання корупції» особою уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто є службовою особою, перебуваючи поруч з працівником поліції ОСОБА_7 та діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою не складання постанови про адміністративне правопорушення за те, що останній порушив вимогу дорожньої розмітки 1.3 «подвійна суцільна» розділу 34 Правил дорожнього руху України, тобто здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги та здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, чим порушив вимогу п. 11.4, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП запропонував надати неправомірну вигоду у розмірі 400 доларів США працівнику поліції, а саме висловив пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду.
Однак, інспектор взводу № 2 роти № 2 батальйону №1 полку № 2 3 обслуговування лівого берегу управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції ОСОБА_7 не прийняв пропозицію, та повідомив останнього про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369 КК України, тобто у пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого ій службового становища, а також, у межах своїх повноважень, відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» та Закону України «Про запобігання корупції», вжив невідкладних заходів щодо попередження, своєчасного виявлення і припинення злочину, шляхом повідомлення по телефону про даний факт на лінію «102», виклику слідчо-оперативної групи на місце.
Суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, а саме пропозиції службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.
Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду змінив свою позицію з приводу визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення. 
Так, у судовому засіданні обвинувачений 27.05.2026 не визнавав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. 
Обвинувачений ОСОБА_3 18.06.2026 в суді визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, дав показання суду, що 08.02.2025 керував автомобілем «Mercedes-Benz» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , причиною зупинки було перетинання подвійної суцільної смуги, коли зупинили запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, він відмовився, оскільки боявся, що його відвезуть в ІНФОРМАЦІЯ_2. В подальшому був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Почав пропонувати неправомірну вигоду 400 доларів США працівникам поліції, потім приїхала слідчо-оперативна група і розпочалися слідчі дії.. Вказаних грошей при собі не було. Шкодує про вчинене. Просив суворо не карати. Усвідомив протиправність своїх дій, а тому більше не вчинятиме правопорушень.
Прокурор 18.06.2026 у судовому засіданні, у зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини, запропонував порядок дослідження, передбачений ч.3 ст. 349 КПК України. Щодо міри покарання, просив суд призначити обвинуваченому покарання за ч.1 ст. 369 КК України, у виді штрафу у суммі 2000 тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
З`ясувавши думку учасників судового провадження, оскільки обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду не оспорювалися фактичні обставини справи, обвинувачений ОСОБА_3 правильно зрозумів зміст пред`явленого йому обвинувачення, а в учасників процесу та суду відсутні сумніви у добровільності та істинності його позиції, суд, керуючись ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежився вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів справи, які характеризують його особу обвинуваченого, документів, що стосуються речових доказів.
При цьому, судом з`ясовано чи правильно учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Покази обвинуваченого, надані у судовому засіданні, послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів суду в правильності розуміння останнім змісту обставин, добровільності та істинності її позиції.
Таким чином, оцінивши показання обвинуваченого ОСОБА_3 , які він надав суду вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із положеннями ст.ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обставинам, викладеним в обвинувальному акті, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, доведена повністю, а останній вчинив вказане кримінальне правопорушення за обставин наведених у вироку.
Однак судом до повного визнання вину обвинуваченим ОСОБА_3 також досліджено відповідно до вимог ст.ст. 358, 359 КПК України письмові докази, документи, які були долучені до матеріалів кримінального провадження стороною обвинувачення, а саме:
витяг з ЄРДР № 12025100030000430 від 09.02.2025;
протокол огляду місця події від 09.02.2025 на підставі повідомлення спецлінії «102», предметом огляду є ділянка дороги за адресою: м. Київ Деснянський район проспект Броварський, 18 Д;
копії документів, які посвідчують особу ОСОБА_3 ;
відеозапис з портативного відео реєстратору екіпажу «Рубін-52» управління патрульної поліції у м. Києві від 08.02.2025, 
копії складених протоколів про адміністративні правопорушення;
постанова про визнання речовими доказами від 12.02.2025;
протокол перегляду відеозапису від 19.02.2025.
Враховуючи таку позицію обвинуваченого свідки у судовому засіданні не допитувався. 
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 369 КК України, як пропозицію службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.
При вирішенні питання про призначення покарання ОСОБА_3 суд враховує те, що відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Згідно з положеннями ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Таким чином, за змістом ст.ст. 50, 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. При цьому суд має врахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують і обтяжують, відповідно до положень статей 66, 67 КК України.
Обставиною, яка згідно ст. 66 КК України пом`якшуює покарання  ОСОБА_3 - суд визнає щире каяття.
Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання  ОСОБА_3 - судом не встановлено.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вчинив нетяжкий злочин. Вину у його вчиненні обвинувачений ОСОБА_3 визнав повністю, щиро розкаявся. Також суд приймає до уваги вік обвинуваченого та стан його здоров`я, який на обліках у наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, має постійне місця проживання на території України, працює на посаді столяра у ТОВ «БУД-ПРО СІСТЕМС», одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей 2018 та 2021 року народження, а також його дружина ОСОБА_10 знаходиться на 25 тижні вагітності. 
Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, тяжкість вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та вимоги зазначені в абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд вважає за можливе призначити ОСОБА_11 покарання, яке необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі, в межах встановлених у санкції відповідної статті особливої частини КК України. Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає.
Враховуючи всі обставини вчиненого ОСОБА_3 діяння та дані, які характеризують його особу, суд доходить висновоку, що обвинуваченому за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 369 КК України доцільно призначити покарання штраф у розмірі двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 369 КК України, оскільки таке покарання відповідає ступеню суспільної небезпеки та є посильним для нього фінансовим тягарем та буде достатнім для усвідомлення обвинуваченим своєї протиправної поведінки.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Запобіжний захід не обирався.
Процесуальні витрати відсутні. 
Відповідно до ст. 100 КПК України суд врішує питання щодо речових доказів.
На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 100, 368-371, 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у виді у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень в дохід держави. 
Запобіжний захід ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався. 
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Речові докази, а саме: диск DVD-R та завірені копії документів - залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржено, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1