ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5434/26 Справа № 201/5823/25 	  	Головуючий у першій інстанції: Демидова С. О. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2026 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого –    Красвітної Т.П., 
суддів:     Агєєва О.В., Никифоряка Л.П.,
за участю секретаря   Марченко С.Ю., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Соборного районного суду м. Дніпра у складі судді Демидової С.О. від 17 лютого 2026 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,– 

ВСТАНОВИВ: 

У травні 2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідачем було укладено шість кредитних договорів (договорів позики) з різними кредиторами, права вимоги за якими на підставі договорів факторингу перейшло до позивача. Так, 03.06.2024 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладено договір позики №2665436 на суму 20000,00 грн, а 04.05.2024 договір позики №79672447 на суму 13000,00 грн. 26.05.2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та відповідачем укладено кредитний договір №39628-05/2024 на суму 20000,00 грн, а 29.05.2024 кредитний договір №43260-05/2024 на суму 10000,00 грн. 10.06.2024 між ТОВ «Оптимальні Кредити» та відповідачем укладено кредитний договір №256605703 на суму 7500,00 грн. 19.06.2024 між ТОВ «Маніфою» та відповідачем укладено кредитний договір №7567913 на суму 8000,00 грн. У зв`язку з неналежним виконання відповідачем своїх зобов`язань, утворилась заборгованість, а саме за договором позики №2665436 в розмірі 34950,00 грн, з яких 20000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4950,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 10000,00 грн - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; за договором позики №79672447 в розмірі 17567,00 грн, з яких 11000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 330,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 6237,00 грн - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою; за кредитним договором №39628-05/2024 в розмірі 47437,50 грн, з яких 17500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 24937,50 грн - сума заборгованості за відсотками, 5000,00 грн - сума заборгованості за штрафними санкціями; за кредитним договором №43260-05/2024 в розмірі 26750,00 грн, з яких 10000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14250,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 2500,00 грн - сума заборгованості за штрафними санкціями; за кредитним договором №256605703 в розмірі 28012,50 грн, з яких 7500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 16762,50 грн - сума заборгованості за відсотками, 3750,00 грн - неустойка; за кредитним договором №7567913 в розмірі 25340,00 грн, з яких 8000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8920,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 8420,00 грн - сума заборгованості за процентами на прострочену позику. Тому позивач просив стягнути на свою користь з відповідача вказану заборгованість за кредитним договорами (договорами позики) у загальному розмірі 180057,00 грн. 
Рішенням Соборного районного суду м. Дніпра від 17 лютого 2026 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість у розмірі 131404,50 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» витрати зі сплати судового збору в розмірі 2209,81 грн. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовлено. 
В апеляційній скарзі представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення за кредитним договором №39628-05/2024 від 26.05.2024 - 20000,00 грн, за кредитним договором №43260-05/2024 від 29.05.2024 - 11250,00 грн; в іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.
Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується, зокрема довідкою про доставку судової повістки в електронному вигляді ТОВ «ФК «ЄАПБ» та представнику ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування рішення місцевого суду в оскаржуваній частині, з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення, виходячи з наступного. 
Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що 03 червня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №2665436, умовами якого погоджено сума кредиту - 20000,00 грн, строк позики 30 днів, денна процентна ставка 0,825%, процентна ставка за понадстрокове користування 2,70% (а.с.12-15 т.1). Фактичне отримання суми позики 20000,00 грн позичальником підтверджується випискою з особового рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ "ПриватБанк" (а.с. 68-76 т.2). 
14 червня 2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. (а.с.16-24 т.1). 
Відповідно до витягу з Реєстру боржників №35 від 28 жовтня 2024 до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 3950 грн, з яких 20000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4950,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 10000,00 грн - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою, що також підтверджується копіями додаткової угоди №42 від 28.10.2024, акту прийому-передачі Реєстру боржників №35 від 28.10.2024, платіжних інструкцій від 31.10.2024 (а.с. 22, 23, 191, 192 т.1).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором позики №2665436, станом на 31.03.2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» нараховано заборгованість в розмірі 34950,00 грн, з яких 20000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4950,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 10000,00 грн - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою (а.с. 24 т.1). 

04 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №79672447, умовами якого погоджено суму позики - 13000,00 грн, строк 30 днів, денну процентну ставку 0,83%, процентну ставку за понадстрокове користування 2,70% (а.с.25-28 т.1). Фактичне отримання суми позики 13000,00 грн позичальником підтверджується випискою з особового рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.68-76 т.2).
14 червня 2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.16-24 т.1).
Згідно абзацу 2 п. 1.1. договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних Реєстрах боржників, які формуються згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. 
Відповідно до абзацу 1 п. 1.2 договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного Реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. 
Відповідно до витягу з Реєстру боржників №36 від 28 жовтня 2024 до договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 17567,00 грн, з яких 11000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 330,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 6237,00 грн - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою, що також підтверджується копіями додаткової угоди №42 від 28.10.2024, акту прийому-передачі Реєстру боржників №36 від 28.10.2024, платіжних інструкцій від 31.10.2024 (а.с.30 т.1).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором позики №79672447, станом на 31.03.2025 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» нараховано заборгованість в розмірі 17567,00 грн, з яких 11000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 330,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 6237,00 грн - сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою (а.с. 31 т.1). 

26 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №39628-05/2024, умовами якого погоджено суму кредиту - 20000,00 грн, строк 120 днів, денну процентну ставку 1,50% (а.с.37-42 т.1). Фактичне отримання суми кредиту 20000,00 грн позичальником підтверджується випискою з особового рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 68-76 т.2).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №39628-05/2024, станом на 19.11.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» нараховано заборгованість в розмірі 47437,50 грн, з яких 17500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 24937,50 грн - сума заборгованості за відсотками, 5000,00 грн - штрафи (а.с. 44-45 т.1). 
29 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №43260-05/2024, умовами якого погоджено суму кредиту - 10000,00 грн, строк 120 днів, денну процентну ставку 1,50% (а.с.47-52 т.1). Фактичне отримання суми кредиту 10000,00 грн позичальником підтверджується випискою з особового рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.68-76 т.2).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №43260-05/2024, станом на 19.11.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» нараховано заборгованість в розмірі 26750,00 грн, з яких 10000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14250,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 2500,00 грн - сума штрафів (а.с. 54-55 т.1). 
19 листопада 2024 між ТОВ «Аванс Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №191124/2, у відповідності до умов якого ТОВ «Аванс Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Аванс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.57-61 т.1).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників від 19 листопада 2024 до договору факторингу №191124/2 від 19 листопада 2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №39628-05/2024 в сумі 47437,50 грн, з яких 17500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 24937,50 грн - сума заборгованості за відсотками, 5000,00 грн - сума заборгованості за штрафними санкціями та за кредитним договором №43260-05/2024 в сумі 26750,00 грн, з яких 10000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14250,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 2500,00 грн - сума заборгованості за штрафними санкціями, що також підтверджується копією акту прийому-передачі Реєстру боржників від 19.11.2024 та копією платіжної інструкції №545 від 22.11.2024 (а.с.60, 61, 192 т.1).

19 червня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №7567913, умовами якого погоджено суму кредиту - 8000,00 грн, строк 80 днів, денну ставку процентів 0,65625% (а.с.90-100 т.1). Фактичне отримання суми кредиту 8000,00 грн позичальником підтверджується випискою з особового рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.68-76 т.2). 
11 січня 2024 між ТОВ «Маніфою» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №11-01/2024, у відповідності до умов якого ТОВ «Маніфою» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Маніфою» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.102-105 т.1). 
Відповідно до витягу з Реєстру боржників №9 від 11 грудня 2024 до договору факторингу №11-01/2024 від 11 січня 2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 25340,00 грн, з яких 8000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8920,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 8420,00 грн - сума заборгованості за процентами на прострочену позику, що також підтверджується копіями додаткової угоди №10 від 11.12.2024, акту прийому-передачі Реєстру боржників №9 від 11.12.2024 та платіжної інструкції №569 від 11.12.2024 (а.с., 106, 107, 194 т.1). 
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором позики №7567913, станом на 07.09.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» нараховано заборгованість в розмірі 25340,00 грн, з яких 8000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 8920,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 8420,00 грн - сума заборгованості за процентами на прострочену позику (а.с. 108 т.1). 

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст.1055 Цивільного кодексу України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно з ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його сторонами. Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 6 Закону України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг №2664-III договір про надання фінансових послуг, якщо інше не передбачено законом, повинен містити підписи сторін.
Відповідно до ст. 12 Закону "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання в тому числі "електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (абз. 3 ч. 1 ст. 12). У свою чергу згідно з визначенням одноразового ідентифікатора, наведеного у п. 6 ч. 1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Саме у такий спосіб були підписані зазначені вище кредитні договори ОСОБА_1 , що останнім не спростовано. 
Згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. 
За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. 
Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15. 
Разом з тим, згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року. У постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду не встановила підстав для відступу від зазначених висновків (пункт 108 постанови). 

Щодо заборгованості за договорами позики №2665436 та №79672447. 
Судом встановлено, що 03 червня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №2665436, умовами якого погоджено сума кредиту - 20000,00 грн, строк позики 30 днів (а.с.12-15 т.1). 
04 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №79672447, умовами якого погоджено суму позики - 13000,00 грн, строк 30 днів (а.с.25-28 т.1). 
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; встановивши укладення ОСОБА_3 договорів позики №2665436 та №79672447 та отримання відповідно до їх умов позичкових коштів; встановивши відступлення права вимоги за цими договорами до ТОВ «ФК «ЄАПБ»; приймаючи до уваги безпідставне нарахування позивачем відсотків за користування кредитом поза межами строку кредитування, - колегія дійшла висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ», станом на 31.03.2025 заборгованості: 
- за договором позики №2665436 від 03.06.24 у розмірі 24950,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 20000,00 грн та відсотків за користування кредитом - 4950,00 грн; 
- за договором позики №79672447 від 04.05.24 у розмірі 13739,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 11000,00 грн та відсотків за користування кредитом - 2739,00 грн. 
Зазначена вище заборгованість підтверджується наявними у справі розрахунками заборгованості, які є арифметично правильними та не спростовані відповідачем, а також випискою з особового рахунку. 
Підстави для стягнення на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» за вказаними вище договорами №2665436 та №79672447 процентів за понадстрокове користування позикою в розмірі 10000,00 грн та 6237,00 грн відповідно - відсутні, адже вони нараховані зі спливом строку кредитування після 30 днів з дня укладення кожного договору. 
Щодо заперечень відповідача про недоведеність факту відступлення права вимоги за договорами позики №2665436 та №79672447, колегія зазначає наступне. 
Верховний Суд у своїх постановах неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі №911/3185/20).
Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі №638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)). 
Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23), постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2023 року в справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22)).
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина перша статті 1078 ЦК України).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається (частина друга статті 1078 ЦК України). 
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).
Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним) (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 липня 2021 року в справі № 759/24061/19 (провадження № 61-8593св21), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 24 лютого 2025 року в справі № 183/4256/21 (провадження № 61-15813сво23)). 
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).
Майбутня вимога – це право грошової вимоги, що виникне в майбутньому (частина перша статті 1078 ЦК України), тобто майбутніми мають кваліфікуватися такі права грошової вимоги, що «з`явилися» із тих чи інших договорів, укладених після договору факторингу. Майбутня вимога має піддаватися індивідуалізації не пізніше, аніж в момент її виникнення. Тобто майбутня вимога повинна мати потенційну властивість для ідентифікації в момент її виникнення. 
Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постанові від 07 січня 2026 року у справі №727/2790/25.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). 
Надані позивачем докази у своїй сукупності підтверджують факт переходу права грошової вимоги за договорами позики №2665436 від 03.06.2024 та №79672447 від 04.05.2024 від первісного кредитора ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».
Сам по собі факт укладення договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року до укладення договорів позики між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 не свідчить про відсутність переходу права вимоги, оскільки відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути як наявна, так і майбутня вимога. При цьому майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Отже, право вимоги за договором позики №2665436 від 03.06.2024 перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» після виникнення відповідного зобов`язання та його індивідуалізації у Реєстрі боржників №35 від 28.10.2024 до договору факторингу №14/06/21, а право вимоги за договором позики №79672447 від 04.05.2024 перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» після виникнення відповідного зобов`язання та його індивіалізації у Реєстрі боржників №36 від 28.10.2024 до договору факторингу №14/06/21.
Матеріали справи не містять доказів нікчемності, визнання недійсним чи оспорення договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року.

Щодо заборгованості за кредитними договорами №39628-05/2024 та №43260-05/2024, колегія зазначає наступне. 
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №39628-05/2024, станом на 19.11.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» нараховано заборгованість в розмірі 47437,50 грн, з яких 17500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 24937,50 грн - сума заборгованості за відсотками, 5000,00 грн - штрафи; 19.06.2024 на погашення боргу відповідачем було внесено 10000,00 грн (а.с. 44-45 т.1). 
Разом з тим, 22 листопада 2023 року був прийнятий Закон України №3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року. Вказаним Законом було внесено зміни та доповнення і до Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування». Зокрема, ст. 8 Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
Згідно пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону, яким власне і запроваджено максимальний розмір денної процентної ставки, поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. 
Згідно змісту розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відсотки за користування кредитом №39628-05/2024 за увесь період кредитування нараховувались позивачем за ставкою 1,5 % в день (а.с. 44-45 т.1). 
Виходячи з викладеного, з урахуванням визначеного законодавством максимального розміру денної процентної ставки, обґрунтовано нараховані відсотки за користування кредитом за період з 26.05.2024 по 22.09.2024 (120 днів) становлять 14250,00 грн, виходячи з наступного розрахунку: 
- за період з 26.05.24 - 19.06.24: сума боргу 20000,00 грн х 1% х 25 днів = 5000 грн; 
- 19.06.2024 на погашення боргу відповідачем було внесено 10000,00 грн, з яких суд зараховує 5000,00 грн на погашення обґрунтовано нарахованих відсотків станом на 19.06.2024, а інші 5000,00 грн на погашення тіла кредиту; 
- тому з урахування часткового погашення тіла кредиту за період з 20.06.24 - 22.09.24: сума боргу 15000 грн х 1% х 95 днів = 14250,00 грн. 
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши укладення відповідачем кредитного договору №39628-05/2024 та отримання за його умовами кредитних коштів в сумі 20000,00 грн; встановивши неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів за користування, здійснивши відповідний перерахунок у відповідності до норм Закону України «Про споживче кредитування», – колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ», станом на 19.11.2024, за договором про надання фінансового кредиту №39628-05/2024 від 26.05.24 заборгованості у розмірі 29250,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 15000,00 грн та відсотків за користування кредитом - 14250,00 грн. 
Підстави для стягнення з відповідачки відсотків за користування кредитом, які нараховані за ставкою понад встановлену Законом України «Про споживче кредитування» відсутні. 
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №43260-05/2024, станом на 19.11.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» нараховано заборгованість в розмірі 26750,00 грн, з яких 10000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14250,00 грн - сума заборгованості за відсотками, 2500,00 грн - сума штрафів; 22.06.2024 на погашення боргу відповідачем було внесено 3750,00 грн (а.с. 54-55 т.1). 
Згідно змісту розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відсотки за користування кредитом №43260-05/2024 за увесь період кредитування нараховувались позивачем за ставкою 1,5 % в день (а.с. 54-55 т.1). 
Виходячи з викладеного, з урахуванням визначеного законодавством максимального розміру денної процентної ставки, обґрунтовано нараховані відсотки за користування кредитом за період з 29.05.24 по 25.09.24 (120 днів) становлять 8312,50 грн, виходячи з наступного розрахунку: 
- за період з 29.05.24 22.06.24: сума боргу 10000,00 грн х 1% х 25 днів = 2500,00 грн; 
- 22.06.24 на погашення боргу відповідачем було внесено 3750,00 грн, з яких суд зараховує 2500,00 грн на погашення обґрунтовано нарахованих відсотків станом на 22.06.2024, а інші 1250,00 грн на погашення тіла кредиту; 
- тому з урахування часткового погашення тіла кредиту за період з 23.06.24 - 25.09.24: сума боргу 8750,00 грн х 1% х 95 днів = 8312,50 грн. 
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши укладення відповідачем кредитного договору №43260-05/2024 та отримання за його умовами кредитних коштів в сумі 10000,00 грн; встановивши неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів за користування, здійснивши відповідний перерахунок у відповідності до норм Закону України «Про споживче кредитування», – колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ», станом на 19.11.2024, за договором про надання фінансового кредиту №43260-05/2024 від 29.05.24 заборгованості у розмірі 17062,50 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 8750,00 грн та відсотків за користування кредитом - 8312,50 грн. 
Підстави для стягнення з відповідачки відсотків за користування кредитом, які нараховані за ставкою понад встановлену Законом України «Про споживче кредитування» відсутні. 
Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. 
Відповідно до ч.1 ст.14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу. 
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст.625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 
Верховний Суд робив висновки щодо застосування пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 жовтня 2023 року в справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23). 
Виходячи з викладеного, встановивши нарахування позивачем штрафів у період дії в Україні воєнного стану, який введено із 24 лютого 2022 року, – колегія дійшла висновку про відсутність підстав для стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №39628-05/2024 штрафів у розмірі 5000,00 грн та за кредитним договором №43260-05/2024 штрафів у розмірі 2500,00 грн. 

Щодо заборгованості за договором позики №7567913, колегія зазначає наступне. 
Судом установлено, що 19 червня 2024 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №7567913, умовами якого погоджено суму кредиту - 8000,00 грн, строк 80 днів, денну ставку процентів 0,65625% (а.с.90-100 т.1). Фактичне отримання суми кредиту 8000,00 грн позичальником підтверджується випискою з особового рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «ПриватБанк» (а.с.68-76 т.2). 
Суд враховує строки кредитування, розміри відсотків, визначені в кредитному договорі №7567913 та провівши розрахунок розміру відсотків за користування кредитними коштами, дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за відсотками за кредитним договором №7567913 в сумі 4200,00 грн (8000 : 100% х 0,65625 % х 80 днів).
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; встановивши укладення ОСОБА_3 договору позики №7567913 від 19.06.2024 та отримання відповідно до його умов позичкових коштів; встановивши відступлення права вимоги за цим договором до ТОВ «ФК «ЄАПБ», - колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ», станом на 07.09.2024, за вказаним договором заборгованості в розмірі 12200,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 8000,00 грн та відсотків за користування кредитом, нарахованих у межах строку кредитування - 4200,00 грн. 
Підстави для стягнення на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» за вказаним вище договором процентів за понадстрокове користування позикою відсутні, адже вони нараховані зі спливом строку кредитування після 80 днів з дня укладення договору. 
Надані позивачем вищезазначені докази, у їх сукупності, підтверджують факт переходу права грошової вимоги за договором позики №7567913 від первісного кредитора до позивача.
Сам по собі факт укладення договору факторингу №11-01/2024 від 11.01.2024 року до укладення кредитного договору №7567913 від 19.06.2024 року між ТОВ «Маніфою» та ОСОБА_1 не свідчить про відсутність переходу права вимоги, оскільки відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути як наявна, так і майбутня вимога. При цьому майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Отже, право вимоги за кредитним договором №7567913 від 19.06.2024 року перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» після виникнення відповідного зобов`язання та його індивідуалізації у Реєстрі боржників №9 від 11.12.2024 року до договору факторингу №11-01/2024.
Матеріали справи не містять доказів нікчемності, визнання недійсними, оспорення договору факторингу №11-01/2024 від 11.01.2024 року. 
Усього за вказаними вище договорами №2665436, №79672447, №39628-05/2024, №43260-05/2024 та №7567913 з ОСОБА_3 на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягає стягненню заборгованість у загальному розмірі 97201 (дев`яносто сім тисяч двісті одна) грн 50 коп. 
На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, на навів належного обґрунтування розміру та сум, що стягуються з відповідача за кожним із кредитних договорів №2665436, №79672447, №39628-05/2024, №43260-05/2024. Тому оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості у розмірі 131404,50 грн підлягає скасуванню, з ухваленням у цій частині нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог. 
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія звертає увагу, що рішення місцевого суду, згідно змісту апеляційної скарги, оскаржене лише в частині задоволених позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості у загальному розмірі 131404,50 грн. 
Тому суд апеляційної інстанції справу в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №256605703 від 10.06.2024 в розмірі 28012,50 грн, з яких 7500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 16762,50 грн - сума заборгованості за відсотками, 3750,00 грн - неустойка, – не переглядає, згідно вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України.
За змістом ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат (ч. 10 ст. ст. 141 ЦПК України). 
Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, на відповідача покладаються судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору (3028,00 грн) пропорційно задоволеним позовним вимогам (53,98%) в сумі 1634,52 грн. 
На позивача покладаються судові витрати у вигляді сплаченого відповідачем судового збору при поданні апеляційної скарги (4542,00 грн), пропорційно залишеним без задоволення вимогам (46,02%) в сумі 2090,23 грн. 
Таким чином, колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з позивача (сторона, на яку покладено більшу суму судових витрат) різницю сум на користь відповідача у розмірі 455,71 грн (2090,23 грн - 1634,52 грн). 
Тому рішення місцевого суду підлягає також скасуванню в частині розподілу судових витрат, з ухваленням у цій частині нового судового рішення. 
Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині та в частині розподілу судових витрат підлягає скасуванню з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення. 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 – задовольнити частково. 
Рішення Соборного районного суду м. Дніпра від 17 лютого 2026 року в частині задоволених позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованості у розмірі 131404,50 грн та в частині розподілу судових витрат – скасувати та у скасованій частині ухвалити нове судове рішення. 
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014) заборгованість: 
- за договором позики №2665436 від 03.06.24 у розмірі 24950,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 20000,00 грн та відсотків за користування кредитом - 4950,00 грн; 
- за договором позики №79672447 від 04.05.24 у розмірі 13739,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 11000,00 грн та відсотків за користування кредитом - 2739,00 грн; 
- за договором про надання фінансового кредиту №39628-05/2024 від 26.05.24 у розмірі 29250,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 15000,00 грн та відсотків за користування кредитом - 14250,00 грн; 
- за договором про надання фінансового кредиту №43260-05/2024 від 29.05.24 у розмірі 17062,50 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 8750,00 грн та відсотків за користування кредитом - 8312,50 грн; 
- за договором позики №7567913 від 19.06.24 у розмірі 12200,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту - 8000,00 грн та відсотків за користування кредитом - 4200,00 грн, а всього за вказаними договорами 97201 (дев`яносто сім тисяч двісті одна) грн 50 коп. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (код ЄДРПОУ 35625014) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 455 (чотириста п`ятдесят п`ять) грн 71 коп. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 

Головуючий Т.П. Красвітна

Судді О.В. Агєєв

Л.П. Никифоряк