УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №294/665/25 Головуючий у 1-й інст. БІЛЕРА І. В. 
Номер провадження №33/4805/930/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2026 року м.Житомир
Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кошиль О.Ю., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Трофімова А.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Чуднівського районного суду Житомирської області від 01 квітня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665,60 грн. 

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 18 квітня 2025 року о 23 год. 12 хв. в с. Бабушки по провулку Садовому, 6, Житомирського району Житомирської області, керував автомобілем «Ауді-А6», днз НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме мав різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітку мову та нечітку ходу. На вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер 6820» погодився, результат тесту - 2,06 проміле, чим порушив вимоги п.2.9.а. ПДР.

На постанову суду захисником Трофімовим А.В. подано апеляційну скаргу, в якій порушується питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Вважає, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи, тому постанова є незаконною та необґрунтованою.
Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення містить недостовірні відомості щодо місця проведення огляду, оскільки результат тестування приладом «Драгер» (2,06 проміле), який суд поклав в основу постанови, було отримано не на місці зупинки транспортного засобу, а біля службового автомобіля поліції після тривалого переміщення ОСОБА_1 , тобто в умовах, що суттєво відрізняються від зафіксованих у протоколі.
Вказує, що згода ОСОБА_1 на проходження повторного огляду приладом «Драгер» біля службового автомобіля не може вважатися добровільною, оскільки вона була отримана під фізичним та психологічним тиском з боку працівників поліції, що робить результати такого огляду нікчемними.
Стверджує, що судове засідання 01 квітня 2026 року, за результатами якого ухвалено оскаржувану постанову, відбулось з порушенням права на захист, оскільки ОСОБА_1 та сам захисник не були присутні, завчасно було подано клопотання про відкладення розгляду справи через перебування ОСОБА_2 на стаціонарному лікуванні, однак суд першої інстанції відмовив у задоволення даного клопотання.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Трофімова А.В на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В п. 7 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 визначено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, результатами тестування на алкоголь, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, результат тесту - проба позитивна 2,06 проміле, при допустимому показнику - 0,2 проміле та встановлено, що останній перебував у стані алкогольного сп`яніння, а також відеозаписом здійсненим поліцейськими.

На переконання апеляційного суду зазначені докази є належними та допустимими, оскільки відповідають вимогам зазначеним у ст. 251 КУпАП, повністю підтверджують правильність висновків суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та відповідають фактичним обставинам справи.

 
З відеозапису долученого до справи вбачається, що 18 квітня 2025 р. о 23:12 год. працівники поліції зупинили ОСОБА_1 , який керував автомобілем.
ОСОБА_1 знаходиться за кермом транспортного засобу, двигун якого перебуває у робочому стані, на неодноразові вимоги працівника поліції про пред`явлення документів ОСОБА_1 їх ігнорує. Після попередження про застосування заходів примусу ОСОБА_1 почав говорити, що йому погано. У подальшому, ОСОБА_1 , вийшовши з автомобіля, почав рухатись до поліцейської машини та тікати, в результаті чого впав та почав кричати, що його побили. Після чого поліцейський застосував заходи примусу та посадив ОСОБА_1 у службовий автомобіль. У службовому автомобілі поліцейський повідомив, що у ОСОБА_1 наявні ознаки алкогольного сп`яніння та повіз у відділення поліції. ОСОБА_1 було доставлено у ВП № 2 Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області, де було встановлено його особу. У відділенні поліції поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння або на місці, або в медичному закладі. ОСОБА_1 повідомив, що бажає пройти огляд в лікарні, після чого поліцейський повіз ОСОБА_1 до медичного закладу. У медичному закладі ОСОБА_1 було виміряно тиск, однак повідомлено, що в КНП «Чуднівська лікарня» не проводиться огляд на стан сп`яніння в позаробочий час, після чого ОСОБА_1 було запропоновано їхати в м. Житомир в наркодиспансер для проведення огляду на стан сп`яніння у цьому медичному закладі. ОСОБА_1 не забажав їхати до м. Житомир та почав говорити, що не може спілкуватись, бо йому знову погано. Працівник поліції знову неодноразово запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння або в медичному закладі, або біля службового автомобіля, або його дії будуть розцінені як ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння та на нього буде складено протокол за відмову від проходження такого огляду. ОСОБА_1 повідомив, що він не відмовляється проходити огляд, однак відмовляється їхати до м. Житомир. На вулиці біля службового автомобіля ОСОБА_1 все ж погодився на проходження огляду, йому було надано запакований прилад «Драгер», який було в присутності поліцейського та ОСОБА_1 відкрито, перевірено, після видиху у прилад результат показав — 2,06 проміле, після чого поліцейські роз`яснили права ОСОБА_1 та розпочали процедуру складання адміністративних матеріалів.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

Доводи захисника, що протокол про адміністративне правопорушення складено не місці зупинки транспортного засобу є неспроможними, з таких підстав.
Згідно зі ст. 259 КУпАП, якщо протокол неможливо скласти на місці вчинення правопорушення, а його складання є обов`язковим, порушника може бути доставлено до поліції.
З відеозапису слідує, що вийшовши з свого автомобіля ОСОБА_1 почав тікати, після цього працівники поліції застосували до нього примус та повезли у відділок поліції і лише там він повідомив, що бажає пройти огляд на стан сп`яніння у лікарні. Однак, коли привезли його у лікарні там не було можливості пройти огляд (закінчився робочий час), а в м.Житомир ОСОБА_1 відмовився їхати та лише тоді погодився пройти біля службового автомобіля.
У даному випадку апеляційний суд не вбачає підстав порушення працівниками поліції вимог закон, оскільки сам ОСОБА_1 своєї поведінкою перешкоджав складанню протоколу на місці зупинки, а тому існували об`єктивні фактори, що перешкоджали його складання на місці зупинки транспортного засобу.
Помилкова вказівка працівниками поліції у протоколі, що місце складання протоколу Житомирська обл., с.Бабушки, пров. Садовий 6 не впливає на правильність висновків суду, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи, що відеозаписом підтверджується правомірна поведінка поліцейських та відсутність будь-якого тиску на водія ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до висновку, що працівники поліції діяли в межах своїх повноважень та закону.

Що стосується аргументів захисника Трофімова А.В., що суд першої інстанції розглянув справу без їх участі, то слід зазначити наступне.
Справа в суд першої інстанції надійшла 04.04.2025 року.
Розгляд справи відкладався неодноразово, а саме: 09.07.2025, 13.08.2025, 17.09.2025, 11.11.2025, 27.11.2025, 23.12.2025 року.
Судове засідання 13.08.2025 відбулось за участі ОСОБА_1 та його захисника Трофімова А.В., в якому представник долучав додаткові докази у справі, ОСОБА_1 надав свої пояснення по суті справи.
У подальшому, судові засідання переносились за клопотаннями захисника Трофімова А.В. (перебуванням на стаціонарному лікуванні, участю представника в інших судових засіданнях).
На переконання апеляційного, суд дійшов до правильного висновку, що у захисника Трофімова А.В. було достатньо часу для того, щоб повідомити суд про свою позицію, в тому числі шляхом надіслання письмових заперечень з приводу протоколу серії ЕПР1 №304964 від 19.04.2025. У той же час, майже за рік часу представник не надіслав до суду жодних письмових заперечень чи пояснень щодо суті адміністративного правопорушення.
Крім того, ч. 2 ст. 268 КУпАП не вимагає обов`язкової участі особи у розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому суд розглянув адміністративну справу у відсутність ОСОБА_1 та його захисника.

Апеляційний суд звертає увагу, що право на захист не є абсолютним і не може використовуватися для необґрунтованого затягування строків розгляду, визначених статтею 277 КУпАП. Враховуючи, що розгляд справи вже неодноразово відкладався, судом було надано достатньо часу для підготовки та забезпечення участі захисника та ОСОБА_1 , а тому суд розцінив повторне звернення з клопотанням, як зловживання процесуальними правами з метою уникнення відповідальності у зв`язку із закінченням строків, передбачених статтею 38 КУпАП та обґрунтовано відмов у його задоволенні, розглянув справу у відсутність учасників.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про доведеність вини  ОСОБА_1  у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Трофімова Андрія Вячеславовича залишити без задоволення, а постанову Чуднівського районного суду Житомирської області від 01 квітня 2026 року щодо ОСОБА_1 - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського
 
апеляційного суду        В.В. Ляшук