532/791/26 
2/532/771/2026
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2026 р.  м. Кобеляки 

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:
судді - Омельченко І.І.,
з участю секретаря судового засідання - Логвиненко А.В.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Кобеляцька міська рада Полтавського району Полтавської області, 
розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,  

В С Т А Н О В И В:

01 квітня 2026 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.
25 травня 2026 року ОСОБА_1 подав уточнену позовну заяву, яка обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його матір ОСОБА_2 . Після смерті спадкодавця протягом шестимісячного строку ОСОБА_1 подав до Кобеляцької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Інші спадкоємці в спадщину не вступали. За життя спадкодавець ОСОБА_2 мала право на земельну частку (пай) площею 4,44 умовних кадастрових гектари. 31.03.2026 року позивач звернувся до Кобеляцької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої матері, однак нотаріус відмовив, оскільки відсутній оригінал документу, що підтверджує право власності на право на земельну частку (пай), а саме сертифікат на право власності на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0116628, виданий на підставі розпорядження Кобеляцької районної державної адміністрації № 939 від 13.12.1996 року. Крім того, ОСОБА_1 усно звернувся до Кобеляцької районної державної адміністрації про видачу сертифіката на право власності на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0116628, проте йому було роз`яснено, що чинним законодавством України не передбачено повторної видачі сертифікатів чи їх дублікатів, тому дане питання необхідно вирішувати лише в судовому порядку.
Таким чином, позивач ОСОБА_1 прохав суд визнати за ним у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) площею 4,44 умовних кадастрових гектари на землях колишнього КСП «Перемога» на території Красненської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, яке вона мала на підставі сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0116628, виданого на підставі розпорядження Кобеляцької районної державної адміністрації № 939 від 13.12.1996 року.
Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02 квітня 2026 року по даній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження (а.с.15-17).
Позивач ОСОБА_1 прохав проводити розгляд справи без його участі.
Представник відповідача Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає в повному обсязі.
Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю.
Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 (а.с.8).
Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 12.05.2026 року № 9-16-0.62-2147/2-26 зазначено, що згідно з Книгою реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) громадян членів КСП «Перемога» Кобеляцького району Полтавської області, ОСОБА_2 зареєстровано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0116628 від 20.01.1997 року за № 593 на підставі розпорядження Кобеляцької районної державної адміністрації № 939 від 13.12.1996 року, про що свідчить підпис в отриманні документа. Площа земельної частки (паю) складає 4,44 умовних кадастрових гектарів (а.с.9,51,54).
Після смерті ОСОБА_2 залишилася спадщина, зокрема, земельна частка (пай) площею 4,44 умовних кадастрових гектари із земель колективної власності бувшого КСП «Перемога» Красненської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області.
У передбачений законом строк ОСОБА_1 подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_2 . Інші спадкоємці за законом відсутні (а.с.30).
Постановою державного нотаріуса Кобеляцької державної нотаріальної контори від 31.03.2026 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) членів КСП «Перемога» площею 4,44 умовних кадастрових гектарів після померлої матері ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , в зв`язку з відсутністю оригіналу сертифікату на вказану земельну частку (пай) (а.с.12).
Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Положеннями статей 1216, 1217, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.
Згідно частин 1, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
У ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
За змістом частин 1, 3 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Згідно роз`яснень п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай), основним документом, що посвідчує таке право є сертифікат про право на земельну частку (пай).
Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідні норми ЦК УРСР.
Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю.
Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.
Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.
Згідно абз. 3 ч. 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність», паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).
Статтями 1, 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» встановлено, що право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту на право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. 
Статтею 392 ЦК України передбачено, якщо право власності спадкоємця на спадкове майно оспорюється або не визнається іншою особою, таке право підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання.
Враховуючи, що за життя ОСОБА_2 належало право на земельну частку (пай) площею 4,44 умовних кадастрових гектари із земель КСП «Перемога» Красненської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, ОСОБА_1 своєчасно прийняв спадщину після смерті матері, однак у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа не може оформити свої спадкові права, суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_1 право на дану земельну частку (пай).
Керуючись статтями 12, 259, 263-265, 354-356 ЦПК України, суд, - 
У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на земельну частку (пай) площею 4,44 умовних кадастрових гектари на землях колишнього КСП «Перемога» на території Красненської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, яке вона мала на підставі сертифікату на право власності на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0116628, виданого на підставі розпорядження Кобеляцької районної державної адміністрації № 939 від 13.12.1996 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя