Дата документу 13.05.2026	Справа № 552/9350/25	
 	Провадження № 2/554/1863/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2026 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого судді - Сініцина Е.М.,
за участю секретаря – Кувіти М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, –

В С Т А Н О В И В:

Позивач – ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернувся до суду із позовною заявою до відповідача – ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості та просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства заборгованість, за кредитним договором № 71851361 від 31.05.2025 року, що укладений між відповідачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», право вимоги за яким 16.10.2025 відступлено позивачу за договором факторингу № 16/10/25 від 16.10.2025, у розмірі 19 440,00 грн., з яких 6 000,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 540,00 грн. – заборгованість за відсотками, 900,00 грн. – заборгованість за комісією, 12 000,00 грн. – заборгованість за неустойкою (пенею), крім того, просив стягнути судові витрати, пов`язані з розглядом справи у розмірі сплати судового збору 2 422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 4 500,00 гривень.
21 листопада 2025 року ухвалою Київського районного суду міста Полтави цивільну справу за вказаним позовом передано на розгляд за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Полтави.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 25.12.2025 року цивільну справу за вказаним позовом прийнято до провадження, постановлено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику, але з повідомленням сторін про дату та час розгляду справи.
Представник позивача про дату та час засідання повідомлявся належним чином, у позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за його відсутності.
Відповідач про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином, відзив, заяви та клопотання до суду не направив. 
Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. 
З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст.223,280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення без учасників справи та фіксування судового процесу, в порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
На підтвердження обставин, викладених в позовній заяві, позивачем – ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» надані докази – копію кредитного договору № 71851361 від 31.05.2025 року з додатками; Довідку про ідентифікацію; інформаційну довідку ТОВ «Європейська платіжна система» від 20.10.2025 року № КД-000064707 щодо перерахування 31.05.2025 року коштів у розмірі 6 000,00 грн.; копію платіжної інструкції від 31.05.2025 року щодо перерахування 31.05.2025 року коштів у розмірі 6 000,00 грн.; Копію договору факторингу №16/10/25 від 16.10.2025 року; Реєстр прав вимог № 16/10/25-02 від 16.10.2025 року до договору факторингу № 16/10/25 від 16.10.2025 року; Розрахунок суми заборгованості ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості, строку, за який провадиться стягнення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором № 71851361 від 31.05.2025.
Суд вважає, що наданий позивачем кредитний договір № 71851361 від 31.05.2025 року, з додатками, підтверджує виникнення правовідносин між ОСОБА_1 та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», внаслідок підписання сторонами договору електронними підписами, а також підтверджено Довідкою про ідентифікацію. 
Ст. 11 ч. 2 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір створює певні права та зобов`язання сторін.
Позивач виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору шляхом перерахування грошових коштів на рахунок відповідача, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ «Європейська платіжна система» від 20.10.2025 року № КД-000064707, в якій зазначено про перерахування грошової суми на рахунок відповідача у сумі 6 000,00 гривень.
Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість боржниказа вказаним кредитним договором становить – 19 440,00 грн., з яких 6 000,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 540,00 грн. – заборгованість за відсотками, 900,00 грн. – заборгованість за комісією, 12 000,00 грн. – заборгованість за неустойкою (пенею).
Відповідно до положень ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг фінансової установи) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
У відповідності до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення Боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право Заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання - є його порушенням.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
На підставі встановлених даних, суд дійшов висновку, що відповідач звернувся до ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» з метою отримання банківських послуг у вигляді отримання кредиту, у зв`язку з чим підписав кредитний договір № 71851361 від 31.05.2025 року, відповідач отримав грошові кошти в якості кредиту і взяв на себе зобов`язання повернути їх, але свої зобов`язання не виконав та допустив заборгованість за вказаним договором.
Однак, розмір заборгованості підлягає встановленню. 
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
16.10.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» було укладено Договір факторингу №16/10/25, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало ТОВ «Фінпром Маркет» належні йому права вимоги до боржників, у тому числі і до ОСОБА_1 , реєстру прав вимоги № 16/10/25-02.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача штрафних санкцій, суд зазначає про наступне.
Нормою статті 625 ЦК України встановлено правове регулювання відповідальності за порушення грошового зобов`язання.
Так, згідно ч.ч. 1-2 зазначеної статті, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Водночас, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Оскільки воєнний стан в Україні, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, в подальшому Указом від 14 січня 2025 року № 26/2025, затвердженим Законом України від 15 січня 2025 року № 4220-IX запроваджено з 24 лютого 2022 року та станом на дату розгляду справи не скасовано, суд вважає, що нараховані позивачем заборгованість за пенею та за порушення грошового зобов`язання не підлягають стягненню, відповідно до вищенаведених норм.
З урахуванням положень п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, суд вважає, що розмір заборгованості у загальному розмірі дорівнює – 7 440,00 грн., з яких 6 000,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 540,00 грн. – заборгованість за відсотками, 900,00 грн. – заборгованість за комісією. 
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача – ТОВ «Фінпром Маркет» підлягають частковому задоволенню, в частині стягнення заборгованості у розмірі 7 440 гривень.
Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі частини першої статті 141 ЦПК України.
Оскільки позов задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору у розмірі 927,10 гривень.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правову допомогу, суд зазначає про наступне.
Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Представником позивача надано підтвердження витрат позивача на професійну правову допомогу: Договір №25-08/25/ФП від 25 серпня 2025 року про надання правничої допомоги з додатками, Акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги, Витяг з Акту №7ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги від 24.10.2025 року за Договором про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025р. 
Суд вважає доведеним розмір витрат на правову допомогу, що є співмірним із складністю справи, об`ємом виконаних робіт, тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 гривень.
На підставі ст. ст. 526, 530, 549, 610, 611, 625, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.12,13,81,229,263-265, 268, 280 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», заборгованість за кредитним договором № 71851361 від 31.05.2025 року, у загальному розмірі – 7 440 грн., з яких: 6000 грн. – сума заборгованості за основною сумою боргу; 540грн. – сума заборгованість за відсотками, 900 грн. – заборгованість за комісією.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» суму коштів витрачених на оплату судового збору у розмірі 927,1 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» суму коштів витрачених на оплату правової допомоги у розмірі 4 500,00 гривень.
Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду як суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи:
Позивач – товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», адреса – 08200, м. Ірпінь, вул. Михайла Стельмаха, буд. 9А, офіс 204, код в ЄДРПОУ 43311346.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 .

Суддя Е.М. Сініцин.