П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/34600/25	

 	Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М.М. Дата і місце ухвалення: 02.04.2026р., м. Одеса 	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого – Ступакової І.Г.
суддів – Бітова А.І.
– Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою приватного акціонерного товариства «Іллічівськзовніштранс» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2026 року по справі за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства «Іллічівськзовніштранс» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2025 року приватне акціонерне товариство «Іллічівськзовніштранс» звернулося до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Одеської митниці, в якому просило суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці щодо заяви №0703-01 від 07.03.2023р., яким позивачу відмовлено у наданні дозволу на поміщення товару «Приймально-передавальні базові станції XW6408-18» (які були розміщені за митними деклараціями №UA500090/2017/007741 від 21.12.2017р. та №UA500090/2017/007691 від 20.12.2017р.) у митний режим відмови на користь держави;
- зобов`язати Одеську митницю надати дозвіл на поміщення товару «Приймально передавальні базові станції XW6408-18» (які були розміщені за митними деклараціями №UA500090/2017/007741 від 21.12.2017р. та №UA500090/2017/007691 від 20.12.2017р.) у митний режим відмови на користь держави.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що на підставі укладеного з ТОВ «Просат» договору зберігання вантажів на митному складі №15-49 від 17.03.2015р., вказане товариство розмістило в митному режимі «митний склад» на митному складі ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» вантаж «Приймально-передавальні базові станції XW6408-18», який задекларовано електронними митними деклараціями №UA500090/2017/007741 від 21.12.2017р. та №UA500090/2017/007691 від 20.12.2017р. Після закінчення дозволеного строку зберігання вантажу в митному режимі «митний склад» ПрАТ «Іллічівськзовніштранс», як утримувач митного складу, неодноразово зверталося до Одеської митниці із заявами щодо прийняття вантажу на склад митного органу та надання дозволу на поміщення вантажу у митний режим відмови на користь держави. Відповідні клопотання позивача митний орган ігнорував або ж на них надавав формальні відписки. Судовим рішенням по справі № 420/4515/25 Одеську митницю зобов`язано повторно розглянути заяву №0703-01 від 07.03.2023р. про надання дозволу ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» на поміщення товарів «Приймально-передавальні базові станції XW6408-18» у митний режим відмови на користь держави, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. Одеська митниця мала виконати рішення суду не пізніше 3-х робочих днів після набрання ним законної сили, тобто 05.09.2025р., а фактично повідомила ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» про прийняте рішення тільки 10.10.2025р. Одеська митниця вкотре відмовила підприємству у поміщенні товару у митний режим відмови на користь держави без вказівки на жодний з пунктів Переліку товарів, які не можуть бути поміщені у митний режим відмови на користь держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012р. №427. У надісланому ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» листі №7.10-3/28-02-04/13/14579 від 25.09.2025р. відповідач обмежився посиланням на те, що в Одеській митниці відсутня інформація щодо безпечності товару згідно Переліку №427. Позивач зазначав, що товар «Приймально-передавальні базові станції XW6408-18» був ввезений на митну територію України ще в 2017р. та розміщений у митний режим митний склад за двома деклараціями. Майже вісім років Одеській митниці було відомо, що товар безпечний, оскільки дозволила його ввезення та розміщення у відповідний митний режим, а тепер заявляє про відсутність інформації про безпечність, чим суб`єкт владних повноважень суперечить сам собі. Що ж до посилань Митниці на те, що станом на 16.04.2025р. в діапазоні радіочастот 1785-1805 МГц присвоєння радіочастот зі статусом «задіяне» в УДЦР не обліковується, що вказує на те, що наразі в Україні немає підприємства, яке може працювати в діапазоні радіочастот 1785-1805 МГц, то позивач зазначав, що навіть, якщо припустити, що на даний момент діапазон радіочастот 1785-1805 МГц не використовується, то в любий момент може з`явитися бажаючий надавати телекомунікаційні послуги в цьому діапазоні радіочастот. Крім того, якщо Одеська митниця виставить на продаж цей товар, то законодавство не містить обмежень щодо можливості його покупки, та навіть не використання за призначенням, а, наприклад, розбирання на металобрухт.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2026 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, приватне акціонерне товариство «Іллічівськзовніштранс» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення від 02.04.2026р. з ухваленням по справі нового судового рішення – про задоволення його позову у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні спору не прийнято до уваги, що форма та зміст оскаржуваного рішення Одеської митниці не відповідають вимогам наказу Міністерства фінансів України №657 від 31.05.2012р. «Про виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму», оскільки не містить дати та печатки. На першому підготовчому засіданні, яке відбулось 18.11.2025р., суд першої інстанції зобов`язав позивача уточнити реквізити, дати та номер, у разі наявності, рішення або рішень, що оскаржуються. Тобто, суду з самого початку розгляду справи були відомі недоліки рішення митниці, що оскаржується, проте з невідомих причин суд у своєму рішенні не надає їм оцінку та не бере до уваги.
Також, апелянт посилається на те, що у своєму рішенні Одеська митниця не вказує, на підставі саме якого з семи пунктів Переліку №427 вона відмовляє у поміщенні товару у митний режим «відмова на користь держави». Товар «Приймально-передавальні базові станції XW6408-18» є телекомунікаційним обладнанням, про що добре відомо Одеській митниці, та не міститься в вищезазначеному Переліку. Крім того, цей перелік діє щодо товарів, які заборонені до ввезення в Україну, в той час як товар, за відповідного дозволу митного органу, був ввезений на митну територію України ще в 2017 році та розміщений у митний режим митний склад за двома деклараціями №UA500090/2017/007741 від 21.12.2017р. та №UA500090/2017/007691 від 20.12.2017р.
Посилається апелянт і на те, що ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» звертало увагу суду першої інстанції на той факт, що Одеська митниця посилається на наявну в неї інформацію станом на 16.04.2025р., проте заяву №0703-01 від 07.03.2023р. Митниця розглядала після 02.09.2025р. (дати набрання сили рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.06.2025р. по справі №420/4515/25). Отже, з моменту отримання митницею листа ДП «Український державний центр радіочастот» №10058/14/7.10-1 від 25.04.2025р. пройшло більше 4-х місяців та, відповідно, ця інформація вже давно не актуальна. До того ж, відповідач обґрунтував своє рішення тільки у заявах по суті справи, коли вже мав місце судовий спір; натомість, при винесені рішення за розглядом заяви №0703-01 від 07.03.2023р. жодним чином не обґрунтував.
Одеська митниця подала письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції – без змін. Відповідач зазначає, що Одеською митницею на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27.06.2025р. у справі №420/4515/25 повторно розглянуто заяву ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» від 07.03.2023р. №0703-01 про надання дозволу на поміщення товарів «Приймально-передавальні базові станції XW6408-18» в митний режим відмови на користь держави, яка була надіслана листом від 03.09.2025р. №90. Підприємству обґрунтовано відмовлено у надані дозволу на поміщення товарів у митний режим відмови на користь держави. Цей режим може використовуватися тільки з дозволу митного органу за умови, що відмова від товарів або транспортних засобів не спричинить для держави жодних витрат, що товар ліквідний, тобто вартість цілком окупить усі витрати митного органу з його реалізації. З огляду на отриману від Державного підприємство «Український державний центр радіочастот» інформацію, надану листом №10058/14/7.10-1 від 25.04.2025р., Митниця виходила з того, що за умови можливого розміщення зазначених «Приймально-передавальних базових станцій стандарту McWill» в митний режим відмови на користь держави та відсутності в Україні підприємств, які можуть працювати в діапазоні радіочастот 1785– 1805 МГц, митний орган змушений буде в подальшому знищити (утилізувати) вказані станції за кошти державного бюджету, що є порушенням використання бюджетних асигнувань. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21.05.2012р. №427 не можуть бути поміщені у митний режим відмови на користь держави, серед іншого, товари, строк придатності для споживання або використання закінчився, а також товари, витрати на зберігання та реалізацію яких перевищуватимуть суму надходжень від їх продажу. Станом на момент прийняття рішення базові станції XW6408-18 не можуть бути використані через відсутність призначених частотних присвоєнь та, відповідно, не можуть бути кваліфіковані як ліквідні чи такі, що потенційно компенсують витрати на їх передання або реалізацію. В Одеській митниці відсутня інформація щодо безпечності товару згідно Переліку №427. Зміст відповіді УДЦР від 25.04.2025р. не є ситуативним чи прив`язаним до обмеженого проміжку часу — у ній міститься висновок про те, що на території України немає діючих користувачів радіочастотного діапазону 1785– 1805 МГц, який є критично важливим для функціонування базових станцій XW6408-18.
Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.1 ч.1 ст.311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.
Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, у 2015 році між ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» та ТОВ «Просат» були встановлені договірні відносини шляхом укладання двох договорів, а саме: договору зберігання вантажів на митному складі №15-49 від 17.03.2015р. та договору доручення №15-50 від 17.03.2015р.
За умовами договору зберігання на митному складі №15-49 від 17.03.2015р. ТОВ «Просат», як Замовник, уповноважує ПрАТ «Іллічівськзовніштранс», як Виконавця, а Виконавець приймає на себе зобов`язання щодо декларування, приймання та зберігання на митному ліцензійному складі Виконавця вантажу Замовника, а також видачі його за вказівкою Замовника.
Відповідно до договору доручення №15-50 від 17.03.2015р. ТОВ «Просат», як Замовник, доручає, а ПрАТ «Іллічівськзовніштранс», як Виконавець, приймає на себе обов`язок від імені та за рахунок Замовника виконувати: декларування отриманого та відправленого вантажу; акредитації у митних органах; надання консультаційних та інших послуг у сфері діючого митного законодавства України.
На підставі цих договорів ТОВ «Просат» розмістило в митному режимі «митний склад» на митному складі ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» вантаж «Приймально-передавальні базові станції XW6408-18», які задекларовані електронними митними деклараціями №UA500090/2017/007741 від 21.12.2017р. та №UA500090/2017/007691 від 20.12.2017р.
Після закінчення дозволеного строку зберігання вантажу в митному режимі «митний склад» (1095 днів у відповідності до ч.1 ст.125 МК України) ПрАТ «Іллічівськзовніштранс», як утримувач митного складу, звернулося до Одеської митниці листами від 26.12.2019р. за вих. №01-16/301 та від 29.09.2020р. за вих. №01-16/33, в яких зазначило, що у зв`язку з відсутністю вказівок вантажовласника ТОВ «Просат» щодо подальших дій відносно вантажу - приймально-передавальних базових станцій, ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» просить Одеську митницю, в порядку ч.5 ст.125 МКУ, прийняти вантаж на склад митного органу. 
Листом №7.10-2/28.2-01/13/1666 від 09.02.2021р. Одеська митниця, посилаючись на ст.125 МК України, зазначила, що на митних складах та складах тимчасового зберігання ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» продовжують зберігатися товари, граничний термін зберігання яких вичерпано, зокрема, приймально-передавальні базові станції за митною декларацією №UA500090/2017/007741 від 21.12.2017р. (термін зберігання закінчився 14.12.2019р.) та за митною декларацією №UA500090/2017/007691 від 20.12.2020р. (термін зберігання закінчився 30.08.2020р.). Митниця запропонувала позивачу щодо товарів, які зберігаються на митних складах та складах тимчасового зберігання ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» понад встановлений строк, вжити вичерпних заходів реагування, передбачених ч.3 ст.125 МК України та ч.4 ст.204 МК України.
У подальшому, ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» зверталося листами №01-16/349 від 01.03.2021р., №01-16/351 від 01.03.2021р., №01-16/25 від 14.01.2022р., №30-08/01 від 30.08.2022р., №22 від 13.03.2023р. до Одеської митниці щодо подальшої долі вантажу та з проханням прийняти вантаж на склад митного органу. 
Також, ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» додатково зверталося із заявами вих. №21/01 від 21.02.2023р. та №0703-01 від 07.03.2023р. з проханням надати дозвіл на поміщення вантажу у митний режим відмови на користь держави.
Вказані заяви товариства Одеська митниця відхилила.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.04.2024р. у справі №420/24072/23 визнано протиправними дії Одеської митниці з відмови у наданні дозволу ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» за заявою №0703-01 від 07.03.2023р. на поміщення товарів «Приймально-передавальні базові станції XW6408-18» у митний режим відмови на користь держави; визнано протиправним та скасовано наказ Одеської митниці №331 від 31.07.2023р. «Про скасування дозволу на відкриття та експлуатацію митного складу», відповідно до якого було анульовано дозвіл №M/0048/V/03 на відкриття та експлуатацію митного складу, наданий ПрАТ «Іллічівськзовніштранс»; зобов`язано Одеську митницю повторно розглянути заяву ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» №0703-01 від 07.03.2023р. про надання дозволу на поміщення товарів «Приймально-передавальні базові станції XW6408-18» у митний режим відмови на користь держави та прийняти відповідне рішення у відповідності із процедурою, передбаченою чинним законодавством, та з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
На виконання судового рішення по справі №420/24072/23 Одеською митницею повторно розглянуто заяву ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» №0703-01 від 07.03.2023р. про надання дозволу на поміщення товарів «Приймально-передавальні базові станції XW6408-18» в митний режим відмови на користь держави.
Наказом від 27.06.2024р. №394 «Про утворення робочої групи» Одеською митницею утворено робочу групу з розгляду питання доцільності та законності поміщення товару «Приймально-передавальні базові станції XW6408-18» в митний режим відмови на користь держави.
Згідно доповідної записки голови робочої групи Созанського С.А. від 11.11.2024р. №10-02/52419, членами робочої групи було здійснено вихід на територію ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» у супроводі представників останнього: Штанька А. та Боканча С., а також здійснено відповідний огляд товарів, розміщених на ПрАТ «Іллічівськзовніштранс», та проведено їх аналіз в розрізі тих, що мають матеріальну цінність та можуть бути поміщеними в митний режим відмови на користь держави. Членами Робочої групи частково візуально оглянуто товар «Приймально-передавальні базові станції XW6408-18», який зберігається на відкритій площадці митного складу 13-А на території ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» (м. Чорноморськ, вул. Промислова, 5). Товар знаходиться у розібраному стані у коробках без ознак ідентифікації (маркування). Здійснено фотофіксацію.
Робоча група, оглянувши товар, виявила, що він є непридатним для використання, оскільки знаходиться під відкритим небом, коробки є пошкодженими (замоченими дощовою водою). ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» відповідна експертиза придатності для використання товару не проводилась, оскільки вона для підприємства є затратною. В разі, якщо товар непридатний для експлуатації, він не може бути реалізований митницею, а тому підлягає знищенню. Держава в особі митниці понесе значні витрати на таке знищення.
З огляду на викладене, враховуючи вимоги частини 3 статті 184 МК України, постанови КМУ від 21.05.2012р. №427, відповідно до Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №657 від 31.05.2012р., Одеська митниця супровідним листом від 05.12.2024р. повторно відмовила позивачу у наданні дозволу на поміщення товарів, а саме: «Приймально-передавальні базові станції XW6408-18» у митний режим відмови на користь держави.
Не погоджуючись з правомірністю рішення Одеської митниці від 05.12.2024р. про відмову у наданні дозволу на поміщення товару «Приймально-передавальні базові станції XW6408-18» у митний режим відмови на користь держави, ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» оскаржило їх в судовому порядку.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27.06.2025р. у справі №420/4515/25 визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці від 05.12.2024р. щодо заяви № 0703-01 від 07.03.2023р., яким відмовлено у наданні дозволу на поміщення товару «Приймально-передавальні базові станції XW6408-18» (які були розміщені за митними деклараціями №UA500090/2017/007741 від 21.12.2017р. та №UA500090/2017/007691 від 20.12.2017р.) у митний режим відмови на користь держави.
Зобов`язано Одеську митницю повторно розглянути заяву №0703-01 від 07.03.2023р. про надання дозволу ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» на поміщення товарів «Приймально-передавальні базові станції XW6408-18» у митний режим відмови на користь держави, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
03.09.2025р. ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» звернулося до Одеської митниці із заявою №90, в якій зазначило, що 02 вересня 2025 року набула чинності постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду м. Одеса у справі №420/4515/25 за адміністративним позовом ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» до Одеської митниці. У зв`язку з цим, позивач просив повторно розглянути його заяву від 07.03.2023р. №0703-01 про надання дозволу на поміщення товарів «Приймально-передавальні базові станції XW6408-18» у митний режим відмови на користь держави.
Листом від 25.09.2025р. Одеська митниця повідомила ПрАТ «Іллічівськзовніштранс», що митницею було направлено лист від 03.04.2025р № 7.10 2/10-02/14/5267 генеральному директору Українського державного центру радіочастот Володимиру Корсуну з проханням надати інформацію щодо використання на території України приймально-передавальних базових станцій стандарту McWill (робочий діапазон 1800 МГц, торговельна марка - XINWEI, фірма-виробник - CHONGQING XINWEI TELECOM TECHNOLOGYCO.LTD, країна виробництва – CN) та щодо необхідності наявності спеціального дозволу або ліцензії на реалізацію або використання вищевказаних приймально-передавальних базових станцій. На вказаний лист ДП «Український державний центр радіочастот» надана відповідь №10058/14/7.10-1 від 25.04.2025р., де зазначено, що випуск у відповідний митний режим на митній території України радіообладнання та випромінювальних пристроїв, що мають низький рівень відповідності суттєвим вимогам технічного регламенту радіообладнання, види яких визначає регуляторний орган, здійснюється органами доходів і зборів за умови наявності їх типу в реєстрі радіообладнання та випромінювальних пристроїв, а радіообладнання та випромінювальних пристроїв, експлуатація яких передбачається загальними користувачами радіочастотного ресурсу, - за умови відсутності такого типу радіообладнання чи випромінювальних пристроїв у відповідному переліку заборонених до застосування та ввезення на територію України та/або відповідно до спеціального порядку оформлення реєстру радіообладнання та випромінювальних пристроїв. При цьому, надання радіообладнання на ринку України дозволяється при наявності декларації про відповідність технічним регламентам та внесення радіообладнання до Реєстру відповідно до частини 13 Технічного регламенту радіообладнання, затвердженого постановою КМУ від 24 травня 2017 року №355. Відповідно до вимог, які визначені у графі 8 «Особливості застосування радіотехнологій» Плану введення в експлуатацію і використання таких БС здійснюється на підставі ліцензії на користування радіочастотним спектром та задіяного присвоєння електромагнітної сумісності. радіочастоти із проведенням розрахунку. Відповідно до наявної в УДЦР інформації, радіообладнання типу БС XW6408-18 використовувалось оператором електронних комунікацій ТОВ «Просат» на підставі ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України для широкосмугового радіодоступу (радіозв`язку у системі передавання даних з використанням шумоподібних сигналів) на території 27 регіонів України від 13.07.2015р № 8080. Відповідно до рішення НКЕК від 25.12.2024р. №829 було припинено дію цієї ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України ТОВ «Просат». Станом на 16.04.2025р. в діапазоні радіочастот 1785- 1805 МГц присвоєння радіочастот зі статусом «задіяне» в УДЦР не обліковуються, що вказує на те, що наразі в Україні немає підприємства, яке може працювати в діапазоні радіочастот 1785- 1805 МГц. З урахуванням вищенаведеного, за умови можливого розміщення зазначених приймально-передавальних базових станцій стандарту McWill в митний режим відмови на користь держави та відсутності в Україні підприємств, які можуть працювати в діапазоні радіочастот 1785- 1805 МГц, митний орган змушений буде в подальшому знищити (утилізувати) вказані станції за кошти державного бюджету, що є порушенням використання бюджетних асигнувань. 
Також, Митниця зазначила, що відповідно до Переліку товарів, які не можуть бути поміщені у митний режим відмови на користь держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012р. №427, не можуть бути поміщені у митний режим відмови на користь держави, серед іншого, товари, строк придатності для споживання або використання закінчився; товари, що потребують особливих умов зберігання (у разі, коли митний орган не має можливості забезпечити створення таких умов); товари, витрати на зберігання та реалізацію яких перевищуватимуть суму надходжень від їх продажу; ядерні матеріали, радіоактивні та небезпечні віходи, особливо небезпечні хімічні речовини, отруйні речовини. В Одеській митниці відсутня інформація щодо безпечності товару згідно Переліку №427. 
З огляду на викладене, враховуючи вимоги частини третьої статті 184 МК України, Переліку №427, лист Державного підприємства «Український державний центр радіочастот», відповідно до Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №657 від 31.05.2012р., Одеська митниця повторно відмовила у надані ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» дозволу на поміщення товарів, а саме: «Приймально-передавальні базові станції XW6408-18» у митний режим відмови на користь держави».
Вважаючи протиправною відмову Одеської митниці у наданні дозволу на поміщення товару «Приймально-передавальні базові станції XW6408-18» (які були розміщені за митними деклараціями №UA500090/2017/007741 від 21.12.2017р. та №UA500090/2017/007691 від 20.12.2017р.) у митний режим відмови на користь держави, за наслідками розгляду заяви №0703-01 від 07.03.2023р., ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» оскаржило її в судовому порядку.
Суд першої інстанції визнав необґрунтованими позовні вимоги ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» та відмовив в їх задоволенні. Суд зазначив, що оскільки позивач не надав достатньої інформації щодо безпечності товару згідно Переліку №427, відповідач правомірно відмовив у надані дозволу на поміщення товару «Приймально-передавальні базові станції XW6408-18» у митний режим відмови на користь держави. Також, за висновками суду, Одеською митницею правомірно враховано інформацію, зазначену у листі ДП «Український державний центр радіочастот» №10058/14/7.10-1 від 25.04.2025р., з приводу того, що наразі в Україні немає підприємства, яке може працювати в діапазоні радіочастот 1785- 1805 МГц, а тому при поміщенні відповідного товару у митний режим відмови на користь держави митний орган змушений буде в подальшому знищити (утилізувати) вказані станції за кошти державного бюджету, що є порушенням використання бюджетних асигнувань. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Відповідно до ст.4 МК України митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку; митний режим - комплекс взаємопов`язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон України визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовлюють їх використання після митного оформлення.
Згідно п.8 ч.1 ст.70 МК України з метою застосування законодавства України з питань митної справи запроваджуються такі митні режими, зокрема, митний склад.
За ст.71 МК України декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом.
Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом.
Митний склад - це митний режим, відповідно до якого іноземні або українські товари зберігаються під митним контролем із умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності (ч.1 ст.121 МК України).
Відповідно до ч.1 ст.122 МК України у митний режим митного складу можуть поміщатися будь-які товари, за винятком: 1) товарів, заборонених до ввезення в Україну, вивезення з України та транзиту через територію України; 2) товарів, строк придатності для споживання або використання яких закінчився; 3) товарів, що надходять в Україну як гуманітарна допомога; 4) живих тварин; 5) електроенергії, що переміщується лініями електропередачі.
Частиною першою статті 125 МК України у редакції, чинній на дату поміщення ТОВ «Просат» у митному режимі «митний склад» на митному складі ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» вантажу «Приймально-передавальні базові станції XW6408-18», які задекларовані електронними митними деклараціями №UA500090/2017/007741 від 21.12.2017р. та №UA500090/2017/007691 від 20.12.2017р., передбачалося, що строк зберігання товарів у митному режимі митного складу не може перевищувати 1095 днів від дня поміщення цих товарів у зазначений митний режим.
Відповідно до ч.3 ст.125 МК України іноземні товари, що зберігаються в митному режимі митного складу, до закінчення строку їх придатності або строків зберігання, установлених частинами першою і другою цієї статті, повинні бути задекларовані для ввезення на митну територію України в іншому митному режимі або реекспортовані. Якщо іноземні товари під час зберігання в митному режимі митного складу були зіпсовані або ушкоджені внаслідок аварії чи дії обставин непереборної сили, такі товари за умови належного підтвердження зазначених фактів дозволяється декларувати для вільного обігу на митній території України так, ніби вони були ввезені в зіпсованому (ушкодженому) стані.
Частиною 5 статті 125 МК України передбачалося, що у разі невиконання вимог частин першої - четвертої цієї статті щодо розпорядження товарами, що зберігаються в митному режимі митного складу, утримувач митного складу повинен протягом 30 днів після закінчення строку зберігання цих товарів у митному режимі митного складу передати їх на склад митного органу, а в разі закінчення строку придатності зазначених товарів - задекларувати їх у митний режим знищення або руйнування.
Згідно ст.129 МК України митний режим митного складу завершується шляхом поміщення товарів, поміщених у цей митний режим, в інший митний режим, що допускається цим Кодексом, а також у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті.
Якщо встановлені законом заборони або обмеження щодо імпорту чи експорту відповідних товарів, що діяли під час перебування цих товарів у митному режимі митного складу, скасовано, дозволяється завершення митного режиму митного складу шляхом експорту зазначених товарів або випуску їх для вільного обігу на митній території України.
Митний режим митного складу припиняється митним органом у разі: 1) передачі товарів на склад митного органу у зв`язку із закінченням строків зберігання в режимі митного складу; 2) конфіскації товарів; 3) повної втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, за умови підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику; 4) примусового відчуження або вилучення товарів відповідно до законів України «Про правовий режим воєнного стану» та «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану»; 5) реалізації товарів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі тих, які відповідно до кримінального процесуального законодавства України передані Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для реалізації у порядку та на умовах, визначених Законом України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», та після надходження на рахунки, відкриті для зарахування надходжень державного бюджету, контроль за справлянням яких покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, коштів у сумі митних платежів, що підлягали б сплаті при випуску таких товарів у вільний обіг на митній території України.
У разі припинення митного режиму митного складу згідно з частиною третьою цієї статті поміщення цих товарів у інший митний режим не вимагається, а забезпечення сплати митних платежів, надане відповідно до частини четвертої статті 127 цього Кодексу, підлягає поверненню (вивільненню).
Після перебування на митному складі товари, оформлені у митні режими експорту, реекспорту, транзиту, тимчасового вивезення, переробки за межами митної території України, повинні бути в установлений відповідно до цього Кодексу строк вивезені за межі митної території України або поміщені в інший митний режим, який дозволяється щодо таких товарів.
У разі поміщення товарів, що зберігаються на митному складі в митному режимі митного складу, в інший митний режим та у випадках, визначених частиною п`ятою цієї статті, митний орган встановлює строк для вивезення зазначених товарів з митного складу, виходячи з наявних транспортних засобів та навантажувально-розвантажувальної техніки, але не менший, ніж п`ять робочих днів.
Відповідно до ст.183 МК України відмова на користь держави - це митний режим, відповідно до якого утримувач товарів відмовляється від іноземних товарів на користь держави без будь-яких умов на свою користь.
Статтею 184 МК України передбачено, що у митний режим відмови на користь держави поміщуються іноземні товари.
Відмова від товарів на користь держави здійснюється за відповідною письмовою заявою утримувача цих товарів та з дозволу митного органу.
Кабінет Міністрів України визначає перелік товарів, які не можуть бути поміщені у митний режим відмови на користь держави.
Іноземні товари поміщуються у митний режим відмови на користь держави із звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
На виконання ч.3 ст.184 МК України постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012р. №427 затверджено Перелік товарів, які не можуть бути поміщені у митний режим відмови на користь держави.
Такими підставами, згідно вказаної постанови КМУ, є: товари, заборонені до ввезення в Україну, вивезення з України та транзиту через її митну територію; товари, що не перебувають на митній території України; товари, строк придатності для споживання або використання яких закінчився; товари, що потребують особливих умов зберігання (у разі, коли митний орган не має можливості забезпечити створення таких умов); товари, щодо яких не здійснено встановлені у частині першій статті 319 Митного кодексу України види контролю (у разі, коли вони підлягають таким видам контролю); товари, вилучені митними органами відповідно до Митного кодексу України (крім товарів, щодо яких відповідно до статті 521 Митного кодексу України припинено провадження у справі про порушення митних правил шляхом компромісу); ядерні матеріали, радіоактивні та небезпечні відходи, особливо небезпечні хімічні речовини, отруйні речовини; товари, витрати на зберігання та реалізацію яких перевищуватимуть суму надходжень від їх продажу.
Таким чином, відповідно до положень Митного кодексу України, особливості митного режиму відмови на користь держави виражаються у тому, що цей режим може використовуватися тільки з дозволу митного органу за умови, що відмова від товарів або транспортних засобів не спричинить для держави жодних витрат, що товар ліквідний, тобто вартість цілком окупить усі витрати митного органу з його реалізації.
Сторонами у справі не заперечується та матеріалами справи підтверджено, що після закінчення встановленого ч.1 ст.125 МК України строку зберігання вантажу в митному режимі «митний склад», ПрАТ «Іллічівськзовніштранс», як утримувач митного складу, за відсутністю волевиявлення вантажовласника ТОВ «Просат» та здійснення ним відповідних платежів, неодноразово зверталося до Одеської митниці із листами, в яких у зв`язку з відсутністю вказівок вантажовласника ТОВ «Просат» щодо подальших дій відносно вантажу, просило митницю у порядку ч.5 ст.125 МКУ прийняти вантаж на склад митного органу. 
До вказаних заяв було додано, зокрема, лист ТОВ «Просат» №300123/1450 від 30.01.2023р., в якому останній, як лізингоодержувач вищезазначеного товару, відмовився від нього на користь держави Україна.
Відмовляючи в задоволенні заяви ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» №0703-01 від 07.03.2023р. у наданні дозволу на поміщення товару «Приймально-передавальні базові станції XW6408-18», розміщеного за митними деклараціями №UA500090/2017/007741 від 21.12.2017р. та №UA500090/2017/007691 від 20.12.2017р., у митний режим відмови на користь держави, у надісланому позивачу листі від 25.09.2025р. Одеська митниця, з посиланням на лист ДП «Український державний центр радіочастот» №10058/14/7.10-1 від 25.04.2025р., зазначила, що:
- радіообладнання типу БС XW6408-18 використовувалось лише оператором електронних комунікацій ТОВ «Просат» на підставі ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України для широкосмугового радіодоступу (радіозв`язку у системі передавання даних з використанням шумоподібних сигналів) на території 27 регіонів України від 13.07.2015р № 8080. Відповідно до рішення НКЕК від 25.12.2024р. №829 було припинено дію цієї ліцензії на користування радіочастотним ресурсом України ТОВ «Просат»;
- станом на 16.04.2025р. в діапазоні радіочастот 1785- 1805 МГц присвоєння радіочастот зі статусом «задіяне» в УДЦР не обліковуються, що вказує на те, що наразі в Україні немає підприємства, яке може працювати в діапазоні радіочастот 1785- 1805 МГц;
- за умови можливого розміщення зазначених приймально-передавальних базових станцій стандарту McWill в митний режим відмови на користь держави та відсутності в Україні підприємств, які можуть працювати в діапазоні радіочастот 1785- 1805 МГц, митний орган змушений буде в подальшому знищити (утилізувати) вказані станції за кошти державного бюджету, що є порушенням використання бюджетних асигнувань; 
- в Одеській митниці відсутня інформація щодо безпечності товару згідно Переліку №427. 
З огляду на вказані обставини колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність такої відмови, враховуючи, що митний режим відмови на користь держави передбачає безумовну відсутність витрат для держави та наявність очевидної економічної доцільності передачі товару у власність держави.
Станом на момент прийняття рішення про відмову у розміщенні товару у митний режим на користь держави, базові станції XW6408-18 не можуть бути використані через відсутність призначених частотних присвоєнь та, відповідно, не можуть бути кваліфіковані як ліквідні чи такі, що потенційно компенсують витрати на їх передання або реалізацію. 
Більше того, як вбачається зі змісту листа ДП «Український державний центр радіочастот» №10058/14/7.10-1 від 25.04.2025р., наразі в Україні немає підприємства, яке може працювати в діапазоні радіочастот 1785- 1805 МГц.
Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на те, що зазначена у листі ДП «Український державний центр радіочастот» інформація не є актуальною, так як надавалася станом на 16.04.2025р., оскільки відсутність користувачів радіочастотного ресурсу є фактом, який підтверджує не просто технічну неактуальність обладнання, а його фактичну неможливість використання на території України. 
Варто зазначити, що ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» не надало ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанцій доказів наявності на території України ліцензованих підприємств, які можуть працювати в діапазоні радіочастот 1785- 1805 МГц.
Необґрунтованими, також, колегія суддів вважає твердження позивача щодо можливості продажу товару «будь-кому» навіть з метою розбирання його на металобрухт. Така позиція не узгоджується з положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 427, згідно з якою товари, витрати на зберігання та реалізацію яких перевищують можливі надходження, не можуть бути поміщені у режим відмови на користь держави.
Постанова №427 визначає перелік категорій товарів, які не можуть бути поміщені у відповідний режим, у тому числі ті, «витрати на зберігання та реалізацію яких перевищуватимуть суму надходжень від їх продажу». Ця норма прямо відсилає до економічної доцільності застосування митного режиму відмови на користь держави, яка є ключовою його умовою.
Твердження апелянта про те, що визначений Постановою КМУ №427 перелік діє лише щодо товарів, які заборонені до ввезення в Україну, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки товари, заборонені до ввезення в Україну, вивезення з України та транзиту через її митну територію, серед інших, віднесені до переліку товарів, які не можуть бути поміщені у митний режим відмови на користь держави, затвердженого вказаною Постановою. 
У спірних правовідносинах не йдеться про те, що ввезений ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» на територію України товар заборонений до ввезення в Україну, вивезення з України та транзиту через її митну територію. 
Зі змісту спірної відмови Одеської митниці у розміщенні товару у митний режим на користь держави чітко вбачається, що підставою для такої відмови є те, що витрати на зберігання та реалізацію товару перевищуватимуть суму надходжень від їх продажу. 
З огляду на інформацію, зазначену у листі ДП «Український державний центр радіочастот» №10058/14/7.10-1 від 25.04.2025р., колегія суддів погоджується з Одеською митницею про відмову у розміщенні товару «Приймально-передавальні базові станції XW6408-18», розміщеного за митними деклараціями №UA500090/2017/007741 від 21.12.2017р. та №UA500090/2017/007691 від 20.12.2017р., у митний режим відмови на користь держави, оскільки відповідний товар, за відсутності на території України ліцензованих підприємств, які можуть працювати в діапазоні радіочастот 1785- 1805 МГц, неможливо буде реалізувати та, відповідно, використати за призначенням, держава не отримає економічної вигоди від його прийняття, натомість понесе витрати на зберігання, перевезення, оцінку чи утилізацію такого товару, які перевищуватимуть його можливу вартість. 
Доводи апеляційної скарги ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» таких висновків суду не спростовують. 
Що ж до посилань апелянта на те, що форма та зміст оскаржуваного рішення Одеської митниці не відповідають вимогам наказу Міністерства фінансів України №657 від 31.05.2012р. «Про виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму», оскільки не містить дати та печатки, то колегія суддів встановила, що ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» відмовлено в задоволенні його заяви листом від 25.09.2025р. №7.10-3/28-02-04/13/14579. Вказаний лист направлявся на електронну адресу позивача та підписаний електронним підписом заступника начальника Одеської митниці Алєксєєвим В.В.
Підсумовуючи викладене у сукупності колегія суддів вважає, що при вирішенні спору судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги ПрАТ «Іллічівськзовніштранс» та скасування рішення від 02.04.2026р. колегія суддів не вбачає.
Відповідно до ст.316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, - 
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Іллічівськзовніштранс» залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 02 червня 2026 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук