КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 липня 2026 року № 320/58601/25
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вісьтак М. Я., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) в приміщенні суду м. Києва адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (адреса 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. № 16 ЄДРПОУ 42098368), Пенсійного фонду України (адреса 01014, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. №9 ЄДРПОУ 00035323) про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Зміст позовних вимог та процесуальні дії у справі.
Представник ОСОБА_1 , звернулась у Київський окружний адміністративний суд із адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Пенсійного фонду України про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, у якому просить суд:
-визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яка полягає у тому, що ним не включено в список на зарахування пенсій (допомог) на поточні (карткові) рахунки одержувачів в АТ «ОЩАДБАНК» Філія – Головне управління по м. Києву та Київській області за період з 26.02.2018 до 31.12.2021 на поточний (картковий) рахунок ОСОБА_1 суму пенсії у розмірі 210645,09 гривень, нараховану на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.08.2022 у справі № 640/2857/22;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відповідно до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596, включити в список на зарахування пенсій (допомог) на поточні (карткові) рахунки одержувачів в АТ «ОЩАДБАНК» Філія – Головне управління по м. Києву та Київській області на наступний виплатний період на поточний (картковий) рахунок ОСОБА_1 суму пенсії у розмірі 210645,09 гривень, нараховану на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.08.2022 у справі № 640/2857/22;
-визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яка полягає у тому, що ним не включено в список на зарахування пенсій (допомог) на поточні (карткові) рахунки одержувачів в АТ «ОЩАДБАНК» Філія – Головне управління по м. Києву та Київській області за період з 01.03.2023 по 30.09.2023 на поточний (картковий) рахунок ОСОБА_1 суму пенсії у розмірі 340521.58 гривень, нараховану на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 у справі № 500/2311/23;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відповідно до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596, включити в список на зарахування пенсій (допомог) на поточні (карткові) рахунки одержувачів в АТ «ОЩАДБАНК» Філія – Головне управління по м. Києву та Київській області на наступний виплатний період на поточний (картковий) рахунок ОСОБА_1 суму пенсії у розмірі 340521.58 гривень, нараховану на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 у справі № 500/2311/23;
-визнати протиправною бездіяльність Пенсійного фонду України щодо не фінансування виплати ОСОБА_1 суми пенсії у розмірі 210645,09 гривень, нарахованої на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.08.2022 у справі № 640/2857/22;
- зобов`язати Пенсійний фонд України профінансувати на наступний виплатний період виплату ОСОБА_1 суми пенсії у розмірі 210645,09 гривень, нарахованої на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.08.2022 у справі № 640/2857/22 без застосування положень постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2023 №631 «Про затвердження бюджету Пенсійного фонду України на 2023 рік;
-визнати протиправною бездіяльність Пенсійного фонду України щодо не фінансування виплати ОСОБА_1 суми пенсії у розмірі 340521.58 гривень, нарахованої на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 у справі № 500/2311/23;
-зобов`язати Пенсійний фонд України профінансувати на наступний виплатний період виплату ОСОБА_1 суми пенсії у розмірі 340521.58 гривень, нарахованої на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 у справі № 500/2311/23 без застосування положень постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2023 №631 «Про затвердження бюджету Пенсійного фонду України на 2023 рік;
-встановити судовий контроль за виконанням рішення суду та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати звіт про виконання рішення суду.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю – Вісьтак М. Я.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 05.12.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити одноособово суддею Вісьтак М. Я., у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні). Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.07.2026 постановлено здійснювати розгляд (формування та зберігання) судової справи в електронній формі.
Правова позиція сторін.
Позиція позивача обґрунтована тим, що ОСОБА_1  перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII. ОСОБА_1  посилається на те, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.08.2022 у справі № 640/2857/22 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві було зобов`язано включити його до списку осіб, які з 01.01.2018 мають право на перерахунок пенсії відповідно до Закону № 2262-XII, направити відповідний список до Державної служби України з надзвичайних ситуацій для отримання довідки про розмір грошового забезпечення та здійснити перерахунок і виплату пенсії. За твердженням Позивача, листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 12.06.2023 № 2600-0202-8/117261 його було повідомлено, що на виконання зазначеного рішення суду поновлено виплату пенсії з 26.02.2018 та здійснено нарахування коштів за період з 26.02.2018 по 31.12.2021 у сумі 210 645,09 грн. Крім того, ОСОБА_1 , що рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 у справі № 500/2311/23 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві було зобов`язано здійснити з 01.03.2023 перерахунок та виплату його пенсії без обмеження її максимального розміру з урахуванням раніше виплачених сум. За доводами Позивача, листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 04.09.2023 № 2600-0202-8/171735 його повідомлено про нарахування на виконання зазначеного рішення суду суми пенсії за період з 01.03.2023 по 30.09.2023 у розмірі 340 521,58 грн. Позивач стверджує, що, незважаючи на здійснене на виконання судових рішень нарахування, зазначені суми пенсії йому виплачені не були. У зв`язку із цим представник Позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з адвокатським запитом, у якому просив надати копію відомості або іншого документа, на підставі якого Позивачу нараховувалася та виплачувалася пенсія у серпні 2023 року, інформацію щодо правових підстав невключення до виплат сум пенсії, нарахованих на виконання судових рішень у справах № 640/2857/22 та № 500/2311/23, а також просив включити зазначені суми до найближчого виплатного періоду. Також представник Позивача звернувся до Пенсійного фонду України з адвокатським запитом, у якому просив здійснити фінансування нарахованої пенсії за минулий період у сумі 210 645,09 грн відповідно до рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.08.2022 у справі № 640/2857/22 та у сумі 340 521,58 грн відповідно до рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 у справі № 500/2311/23. ОСОБА_1 зазначає, що листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 22.07.2025 № 2600-0202-8/131208 йому повідомлено, що постановою правління Пенсійного фонду України від 26.09.2018 № 20-1 затверджено Порядок ведення обліку рішень суду у Реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, який визначає процедуру функціонування такого Реєстру та внесення до нього інформації. За змістом зазначеного листа, рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.08.2022 у справі № 640/2857/22 та рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 у справі № 500/2311/23 обліковуються у Реєстрі за датою набрання ними законної сили, а погашення заборгованості, обчисленої на їх виконання, здійснюється у порядку черговості в межах відповідних бюджетних асигнувань. Крім того, Позивач посилається на лист Пенсійного фонду України від 21.07.2025 № 2800-030201-8/48313, у якому зазначено, що погашення заборгованості за судовими рішеннями здійснюється в порядку черговості в межах бюджетних асигнувань, а постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2023 № 631 у бюджеті Пенсійного фонду України на 2023 рік передбачено 360 млн грн на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. Також у листі зазначено, що фінансування виплати Позивачу пенсії за минулий період буде здійснено після виділення відповідних бюджетних коштів. На думку Позивача, наведені відповідачами обставини свідчать про невиплату нарахованих на виконання судових рішень сум пенсії та стали підставою для звернення до суду з цим позовом. 
Щодо позиції відповідача -1.
У встановлений судом строк Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві не подало відзив на позовну заяву відповідно до вимог статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України та не повідомив про поважні причини його неподання.
Матеріали справи містять довідку про доставку електронного листа, яка підтверджує отримання відповідачем -1 06.12.2025 копії ухвали суду про відкриття провадження через електронний кабінет.
Станом на день ухвалення рішення строк, встановлений судом для подання відзиву, сплив. Будь-яких заяв, клопотань чи пояснень від відповідача - 1 до суду не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмета спору.
Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
12.12.2025 скеровано письмовий відзив, у якому Пенсійний фонд України заперечує проти задоволення позовних вимог та вважає їх безпідставними. Відповідач зазначає, що Позивач отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». За твердженням Відповідача, відповідно до статті 8 Закону № 2262-XII виплата пенсій, доплат, надбавок, підвищень та інших виплат особам, звільненим із військової служби, здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. При цьому джерелом формування коштів Пенсійного фонду України, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», є, зокрема, кошти державного бюджету, а використання коштів Фонду на цілі, не передбачені законом, не допускається. Відповідач посилається на положення Бюджетного кодексу України, відповідно до яких будь-які бюджетні зобов`язання та платежі здійснюються виключно в межах бюджетних призначень, установлених законом про Державний бюджет України. У зв`язку з цим, на думку Відповідача, фінансування виплат за рішеннями суду можливе лише в межах відповідних бюджетних асигнувань. Пенсійний фонд України зазначає, що видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду плануються у межах бюджетних коштів, передбачених відповідною бюджетною програмою, а черговість виплат визначається датою набрання судовими рішеннями законної сили. За доводами Відповідача, бюджетом Пенсійного фонду України на 2023 рік було передбачено 360 млн грн на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, які були використані в повному обсязі, а станом на 01.01.2024 забезпечено виплату за рішеннями суду, що набрали законної сили до 20.09.2020. Також Відповідач зазначає, що бюджетом Пенсійного фонду України на 2024 рік передбачено 500 млн грн на зазначені цілі, а станом на 01.01.2025 забезпечено виплату за рішеннями суду, що набрали законної сили до 19.11.2020. Крім того, Відповідач зазначає, що неодноразово звертався до Міністерства соціальної політики України щодо необхідності збільшення бюджетних асигнувань на погашення заборгованості за судовими рішеннями та пропонував запровадити окрему бюджетну програму для фінансування таких виплат. Пенсійний фонд України також зазначає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві до підсистеми «Реєстр судових рішень» внесено інформацію про зобов`язання щодо виплати Позивачу коштів на виконання рішень суду у справах № 640/2857/22 та № 500/2311/23. За твердженням Відповідача, зазначені фінансові зобов`язання були враховані при формуванні інформації про потребу в бюджетних коштах, яка подається Міністерству соціальної політики України. Відповідач зазначає, що бюджетом Пенсійного фонду України на 2025 рік передбачено 250 млн грн на погашення заборгованості за ретроспективними судовими рішеннями, а після набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2025 № 821 було розпочато фінансування заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду відповідно до затвердженого нею порядку. На думку Відповідача, він не допустив протиправної бездіяльності щодо фінансування виплати Позивачу сум пенсії, нарахованих на виконання рішень суду, оскільки діє в межах бюджетного законодавства та відповідних бюджетних призначень. Щодо вимог про зобов`язання профінансувати виплату Позивачу сум пенсії, нарахованих на виконання судових рішень, Пенсійний фонд України зазначає, що відповідно до Положення про Пенсійний фонд України та Порядку виплати пенсій через поточні рахунки в банках фінансування здійснюється шляхом централізованого перерахування коштів за списками, сформованими територіальними органами Фонду. За твердженням Відповідача, централізоване фінансування не є персоналізованим, здійснюється однією сумою за згрупованими списками одержувачів і не передбачає визначення Пенсійним фондом України розміру виплати кожній особі окремо. У зв`язку з цим Відповідач вважає, що позбавлений можливості здійснювати фінансування пенсії окремому одержувачу, оскільки не формує відповідні списки та не володіє інформацією про конкретних одержувачів, включених до них. Крім того, Пенсійний фонд України посилається на практику судів апеляційної та касаційної інстанцій, відповідно до якої покладення на нього обов`язку здійснити персональне фінансування пенсійної виплати виходить за межі його повноважень. Також Відповідач вважає, що Позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх прав. На думку Пенсійного фонду України, заявлені позовні вимоги фактично стосуються виконання судових рішень у справах № 640/2857/22 та № 500/2311/23, тоді як питання їх виконання повинні вирішуватися у порядку, передбаченому законодавством про виконавче провадження та процесуальними нормами щодо судового контролю за виконанням судових рішень, а не шляхом подання нового адміністративного позову. Щодо адвокатського запиту представника Позивача Відповідач зазначає, що такий запит був розглянутий у межах компетенції Пенсійного фонду України, а листом від 21.07.2025 № 2800-030201-8/48313 представнику Позивача було надано відповідь із роз`ясненням порядку фінансування видатків, пов`язаних із погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. З огляду на викладене Пенсійний фонд України просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Процесуальні засади розгляду справи у письмовому провадженні.
Клопотань від сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не надходило.
Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.
На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України).
Встановлені судом обставини.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.08.2022 у справі № 640/2857/22 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві включити ОСОБА_1 до списку осіб, які з 01.01.2018 мають право на перерахунок пенсії відповідно до Закону № 2262-XII, та направити зазначений список до Державної служби України з надзвичайних ситуацій для отримання довідки про розмір грошового забезпечення з метою здійснення перерахунку та виплати пенсії.
Згідно з листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 12.06.2023 № 2600-0202-8/117261, на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.08.2022 у справі № 640/2857/22 поновлено виплату пенсії з 26.02.2018 та здійснено нарахування коштів за період з 26.02.2018 по 31.12.2021 у сумі 210 645,09 грн. Також у цьому листі зазначено, що у червні 2023 року на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.04.2023 у справі № 500/899/23 проведено перерахунок пенсії на підставі довідок Державної служби України з надзвичайних ситуацій.
З розрахунку перерахунку пенсії від 07.10.2022 встановлено, що ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 26.02.2018. 
У зазначеному розрахунку визначено розмір грошового забезпечення 6 439,27 грн, основний розмір пенсії 3 734,78 грн та підсумок пенсії з надбавками 4 568,60 грн. Підставою перерахунку зазначено рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.08.2022 у справі № 640/2857/22.
З розрахунку на доплату пенсії від 01.06.2023 встановлено, що за період з 26.02.2018 по грудень 2021 року загальна сума доплати пенсії ОСОБА_1 становить 210 645,09 грн. Підставою здійснення розрахунку зазначено рішення суду.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 у справі № 500/2311/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01.03.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру, з урахуванням раніше виплачених сум.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 28.08.2023 № 2600-0202-8/171735 повідомлено, що на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.04.2023 у справі № 500/899/23 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 в межах 50 % загальної частини та здійснено нарахування коштів за період з 01.03.2023 по 30.09.2023 у сумі 340 521,58 грн.
З розрахунку перерахунку пенсії від 01.06.2023 встановлено, що ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 26.02.2018. У документі визначено розмір грошового забезпечення 17 789,55 грн та основний розмір пенсії 10 317,94 грн. 
Підставою перерахунку зазначено рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.04.2023 у справі № 500/899/23.
З розрахунку перерахунку пенсії від 01.06.2023 встановлено, що ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії з 01.04.2019. У документі визначено розмір грошового забезпечення 21 128,85 грн та основний розмір пенсії 12 254,70 грн. Підставою перерахунку зазначено рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 24.04.2023 у справі № 500/899/23.
З розрахунку на доплату пенсії від 01.06.2023 встановлено, що за період з 26.02.2018 по 30.09.2023 загальна сума доплати пенсії ОСОБА_1 становить 340 521,58 грн. Підставою здійснення розрахунку зазначено рішення суду.
З розрахунку пенсії за вислугу років станом на 01.03.2023 та 01.09.2023 встановлено, що загальний розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 становить 96 446,70 грн, основний розмір пенсії становить 69 012,69 грн, індексація становить 1 500 грн, а підсумковий розмір пенсії становить 69 575,94 грн.
У зв`язку з невиплатою нарахованих сум пенсії представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з адвокатським запитом, у якому просив надати копію відомості або іншого документа, на підставі якого ОСОБА_1 нараховувалася та виплачувалася пенсія у серпні 2023 року, надати інформацію щодо правових підстав невключення сум 210 645,09 грн та 340 521,58 грн до виплати, а також включити ці суми до наступного виплатного періоду.
Також представник позивача звернувся до Пенсійного фонду України з адвокатським запитом, у якому просив здійснити фінансування нарахованої пенсії за минулий період у сумі 210 645,09 грн відповідно до рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.08.2022 у справі № 640/2857/22 та у сумі 340 521,58 грн відповідно до рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 у справі № 500/2311/23.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 16.07.2025 № 2600-0202-8/131208 повідомлено, що кошти на фінансування видатків, пов`язаних із погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, у 2025 році передбачені бюджетом Пенсійного фонду України. Також повідомлено, що станом на дату листа Головне управління працює відповідно до Тимчасового розпису доходів та видатків, а підстави для включення нарахованої за рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 у справі № 500/2311/23 суми 340 521,58 грн до наступного виплатного періоду відсутні.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 22.07.2025 № 2600-0202-8/131208 повідомлено, що постановою правління Пенсійного фонду України від 26.09.2018 № 20-1, яка набрала чинності 10.11.2018, затверджено Порядок ведення обліку рішень суду у Реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. У листі зазначено, що рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.08.2022 у справі № 640/2857/22 та рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 у справі № 500/2311/23 обліковуються у Реєстрі за датою набрання ними законної сили, а погашення заборгованості, обчисленої на виконання судових рішень, здійснюється в порядку черговості в межах відповідних бюджетних асигнувань.
Листом Пенсійного фонду України від 21.07.2025 № 2800-030201-8/48313 повідомлено, що нараховані за рішеннями суду суми виплачуються в межах затверджених бюджетних призначень. У листі зазначено, що постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2023 № 631 затверджено бюджет Пенсійного фонду України на 2023 рік, яким передбачено 360 млн грн на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. Також у листі наведено посилання на постанову Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 560/70/19 та зазначено, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.
Листом Пенсійного фонду України від 25.06.2021 № 2800-04-5/30473, адресованим Міністерству соціальної політики України, повідомлено про стан фінансування погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду та порушено питання щодо збільшення бюджетних асигнувань на відповідну бюджетну програму, а також щодо відкриття окремої бюджетної програми для погашення заборгованості за рішеннями суду.
Листом Міністерства соціальної політики України від 11.08.2022 № 7405/0/2-22/14, адресованим Пенсійному фонду України, повідомлено результати розгляду звернення Пенсійного фонду України щодо збільшення бюджетних призначень на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду. У листі зазначено, що погашення заборгованості здійснюється у межах бюджетних призначень, передбачених Державним бюджетом України.
Наданий витяг із Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» містить інформацію про показники бюджетної програми КПКВК 2506080 «Пенсійний фонд України», зокрема щодо обсягу бюджетних призначень, передбачених на фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, а також дефіциту коштів Пенсійного фонду України.
ОСОБА_1 не погоджується з невиплатою сум пенсії, нарахованих на виконання судових рішень, а саме 210 645,09 грн та 340 521,58 грн, та вважає протиправним відкладення їх виплати до виділення відповідних бюджетних асигнувань.
Релевантні джерела права й акти їхнього застосування, висновки суду.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Судом встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.08.2022 у справі № 640/2857/22, яке набрало законної сили, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві були задоволені: зобов`язано відповідача включити позивача до списку осіб, які з 01.01.2018 мають право на перерахунок пенсії відповідно до Закону № 2262-XII, та вчинити дії задля перерахунку і виплати пенсії.
Також рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 у справі № 500/2311/23, яке набрало законної сили, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві було зобов`язано здійснити з 01.03.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру, з урахуванням раніше виплачених сум.
На виконання зазначених судових рішень Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві проведено відповідні перерахунки пенсії позивача та визначено суми заборгованості за минулі періоди у розмірі 210 645,09 грн (за період з 26.02.2018 по грудень 2021 року) та у розмірі 340 521,58 грн (за період з 01.03.2023 по 30.09.2023), що сторонами не заперечується.
Підставою звернення позивача до суду у цій справі є невиплата вказаних сум заборгованості, нарахованих саме на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.08.2022 у справі № 640/2857/22 та рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 у справі № 500/2311/23.
Отже, спірні правовідносини виникли після ухвалення та набрання законної сили судовими рішеннями у справах № 640/2857/22 та № 500/2311/23 і безпосередньо пов`язані з їх виконанням.
Згідно з частиною першою статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконання на всій території України. 
Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Отже, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає виконанню у порядку, визначеному законом, без необхідності ухвалення нового судового рішення щодо його виконання. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження та/або КАС України. Сам по собі факт невиконання судового рішення не утворює нового публічно-правового спору, оскільки питання його виконання вирішуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» та главою 11 розділу IV КАС України.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 820/4261/18, від 09.07.2019 у справі № 826/17587/18, від 28.03.2023 у справі № 420/7631/22, від 05.08.2025 у справі № 620/15158/24.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а на підставі аналізу положень Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII дійшла висновку, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом № 1404-VIII.
Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 25.03.2026 у справі № 320/36568/25, відповідно до якої питання як нарахування, так і виплати пенсії, що здійснювалися або не здійснювалися у зв`язку з перерахунком пенсії на виконання судових рішень, перебувають у нерозривному зв`язку з предметом спору у відповідних справах та безпосередньо стосуються порядку виконання таких судових рішень.
Верховний Суд у постанові від 25.03.2026 у справі № 320/36568/25 дійшов висновку, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального позовного порядку захисту шляхом подання окремого позову, предметом якого фактично є спонукання відповідача до виконання судового рішення, а невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.
Крім того, Верховний Суд зазначив, що позовні вимоги про виплату заборгованості, яка виникла внаслідок виконання попередніх судових рішень щодо перерахунку пенсії, стосуються саме порядку виконання таких рішень та мають вирішуватися шляхом застосування передбачених процесуальним законом механізмів судового контролю за їх виконанням.
Обставини цієї справи є подібними до обставин справи № 320/36568/25, оскільки ОСОБА_1 також фактично оспорює порядок виконання судових рішень та вимагає виплати сум, нарахованих на їх виконання.
У даній справі суд вважає, що незалежно від формулювання позовних вимог як вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідачів та зобов`язання вчинити певні дії, їх зміст фактично зводиться до забезпечення виплати коштів, нарахованих виключно на виконання рішень суду у справах № 640/2857/22 та № 500/2311/23.
Суд також бере до уваги, що Верховний Суд у постановах від 20.12.2018 у справі № 2а/155/17/2015, від 19.11.2018 у справі № 804/10624/15 та Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а зазначали, що невиконання судового рішення саме по собі не утворює нового адміністративного спору, а питання його виконання підлягають вирішенню у межах передбачених процесуальним законом процедур виконання та судового контролю.
Окрім цього суд враховує, що Законом України від 21.11.2024 № 4094-ІХ до статті 378 КАС України внесено зміни, які набрали чинності 19.12.2024, та якими передбачено спеціальний процесуальний механізм реагування на невиконання судових рішень щодо пенсійних виплат. Зокрема, невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення щодо пенсійних виплат протягом двох місяців з дня набрання ним законної сили визначено самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого рішення шляхом стягнення відповідних виплат.
Отже, законодавством передбачено спеціальний порядок захисту прав особи у разі невиконання рішення суду щодо пенсійних виплат, який реалізується в межах процедури виконання відповідного судового рішення.
Згідно з положеннями частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. 
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, за письмовою заявою заявника суд зобов`юзує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення. 
Відповідно до частин другої та третьої статті 382-3 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту.
Відповідно до частини першої статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду.
Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду. Ці норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача.
Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів позивача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення. 
Суд звертає увагу, що у межах цієї справи позивач не оспорює правильність проведеного перерахунку пенсії, не ставить під сумнів визначений відповідачем розмір належних до виплати сум та не заявляє вимог щодо виникнення чи зміни права на пенсійне забезпечення. Єдиною підставою звернення до суду є невиплата сум, нарахованих виключно на виконання попередніх судових рішень. За таких обставин предметом спору фактично є порядок виконання зазначених судових рішень. 
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що заявлені у цій справі позовні вимоги фактично спрямовані на забезпечення виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.08.2022 у справі № 640/2857/22 та рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30.06.2023 у справі № 500/2311/23 та отримання результату їх виконання, а тому не утворюють самостійного предмета адміністративного спору.
За таких обставин заявлені позовні вимоги не підлягають розгляду у порядку окремого адміністративного позову, оскільки заявлені позивачем вимоги мають вирішуватися шляхом застосування спеціальних процесуальних механізмів судового контролю за виконанням судового рішення, передбачених КАС України.
Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до положень статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.
Відповідно до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для розподілу судових витрат у суду відсутні, оскільки у задоволенні позову відмовлено.
На підставі наведеного та керуючись статтями 2, 9, 72-73, 76-77, 90, 139, 162, 229, 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд - 

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (адреса 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. № 16 ЄДРПОУ 42098368), Пенсійного фонду України (адреса 01014, м. Київ, вул. Бастіонна, буд. №9 ЄДРПОУ 00035323) про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – відмовити.
Надіслати учасникам справи (їх представникам) копію судового рішення в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Вісьтак М.Я.