Справа № 171/1138/23
Номер провадження 2/184/41/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2026 року	м. Покров	

Покровський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - Томаша В.І.,
за участю секретаря судового засідання - Михайлової Т.В.,
представника позивача - ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 «про стягнення коштів»,-

ВСТАНОВИВ:

До Покровського міського суду з Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 «про стягнення коштів» для розгляду.
Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 20 лютого 2015 року в справі № 171/2834/14-к було ухвалено вирок, який набрав законної сили 23 березня 2015 року. Даним вироком вирішено цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування за даною справою майнової шкоди в сумі 193 627 грн. та моральної шкоди в сумі 5 000 грн. Позивач повідомив, що від третіх осіб йому стало відомо про наявність судового рішення за яким ОСОБА_7 був зобов`язаний сплатити його бабусі грошові кошти на загальну суму 193 627 грн. Також повідомив, що боржник ОСОБА_7 помер, згідно постанови про закінчення виконавчого провадження залишок боргу складає 196 712,72 грн. Позивач звернувся до спадкоємців ОСОБА_7 з вимогою про стягнення з них нарахованих та присуджених до стягнення грошових коштів. Зазначену суму в розмірі 196 712 грн. 72 копійок позивач просить стягнути з відповідачів на свою користь. Також стягнути з відповідачів понесенні ним судові витрати по сплаті судового збору
Ухвалою Орджонікідзевського міського суду від 17.06.2024 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного провадження.
24.09.2024 представником відповідачів ОСОБА_3 долучено до матеріалів цивільної справи № 171/1138/23 відзив на позовну заяву, документ сформований в системі «Електронний суд» 24.09.2024. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про стягнення шкоди в розмірі 196 712 грн. 72 коп. в межах вартості спадкового майна він просить відмовити в повному обсязі, судові витрати по справі покласти на позивача ОСОБА_4 , та разі відмови в задоволенні позову, стягнути з позивача понесені витрати за правничу допомогу.
На заявлене раніше клопотання представника відповідачів ОСОБА_3 ухвалою Орджонікідзевського міського суду від 24.04.2025 року витребувано від приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Штельмак Наталії Афанасіївни копію спадкової справи після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також відомості про те, чи відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язано Криворізький відділ ДВС у Криворізькому районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надати суду копію архівної справи за виконавчим провадженням НОМЕР_1, в якому стягувачем виступала ОСОБА_6 до ОСОБА_7 .
03.07.2025 року від представника позивача надійшло клопотання, в якому він просить витребувати від приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Богомолова Вадима Ігоровича завірену належним чином копію спадкової справи після смерті ОСОБА_7 . 
Ухвалою Покровського міського суду від 03.07.2025 року клопотання представника позивача було задоволено.
У судове засідання представник позивача з`явився, підтримав позовні вимоги та надав суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог.
Представник відповідачів у судовому засіданні заперечив проти позовних вимог посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали спадкової справи, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (а.с. 13 ЦПК України).
Відповідно до ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 78 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
Судом встановлено, що 20 лютого 2015 року в справі № 171/2834/14-к було ухвалено вирок, яким вирішено цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про відшкодування за даною справою майнової шкоди в сумі 193 627 грн. та моральної шкоди в сумі 5 000 грн. 
Вирок набув чинності 20 березня 2015 року, були виписані та видані виконавчі листи, які ОСОБА_6 пред`явила до примусового виконання.
Постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження № НОМЕР_2 з примусового виконання виконавчого листа № 171/2834/14-к виданого Апостолівським районним судом від 07.04.2015 року про стягнення з ОСОБА_7 боргу в сумі 198 627 грн. на користь ОСОБА_6 .. 
Постановою державного виконавця 23.04.2018 року виконавче провадження було закінчено за п. 3 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження», про що було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, копії якого було направлено стягувачу, та копію постанови разом з виконавчим документом було направлено до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер.
Станом на 05 квітня 2018 року вирок суду в частині відшкодування шкоди не виконаний.
З копії спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Богомоловим Вадимом Ігоровичем до майна померлого ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що до нотаріуса не зверталась ОСОБА_6 з метою стягнення непогашеного боргу в сумі 196 712,72 грн. за судовим рішенням. Не просила вжити заходи щодо охорони спадкового майна.
Із заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса звернулись: мати померлого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та його рідний брат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 Свідоцтва про право на спадщину нотаріусом видані, частка спадкоємців у майні, вартість спадкового майна не встановлені.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач ОСОБА_4 зазначив, що за життя боржник ОСОБА_7 не сплатив борг його бабусі ОСОБА_6 , тому його спадкоємці зобов`язані в рівних частках суму боргу в розмірі 196 712,72 грн., в межах вартості спадкового майна. 
Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
Статтею 525 ЦК України передбачено: одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною 1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч. 1 ст. 599 ЦК України). Зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою (ч. 1 ст. 608 ЦК України).
Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять права та обов`язки, що належали спадкодавцям на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Законодавством визначено, що у подібних випадках не відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками.
Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовилися від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця.
При цьому необхідно враховувати, що спадкування - це вольовий акт (окрім деяких винятків), яким спадкоємець свідомо приймає рішення про прийняття спадщини або свідомо не користується правом відмовитися від такого прийняття спадщини, тобто безпосереднє волевиявлення або презюмується, якщо особа проживала зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини і не відмовилася від її прийняття, або, якщо законний представник неповнолітньої чи недієздатної особи не відмовився від прийняття спадщини.
У ЦК України серед положень про порядок задоволення вимог кредитора спадкодавця в імперативному порядку визначений справедливий баланс між законними інтересами та правомірними очікуваннями кредитора спадкодавця та відповідними, зустрічними їм, інтересами спадкоємців.
Дотримання цього балансу полягає в тому, щоб забезпечити задоволення вимог кредитора спадкодавця за рахунок спадкового майна, не порушивши майнових прав та інтересів спадкоємців такої особи.
Визначення цього балансу законодавцем сформульовано таким чином, що спадкоємці боржника повинні відповідати за його зобов`язаннями в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Зокрема, за правилом частини першої статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
Спадкування є способом безоплатного набуття майна, а тому стягнення боргів спадкодавця з його спадкоємців в межах вартості отриманої спадщини є справедливим по відношенню до законних інтересів та правомірних очікувань кредитора.
Законодавець зберігає за кредитором право вимоги у разі смерті боржника. У такому випадку відбувається правонаступництво, яке є транслятивним, тобто таким, що переносить права та обов`язки на нового боржника.
Право на захист є складовою будь-якого суб`єктивного права. Визнавши за особою певне цивільне право, законодавець тим самим визнає за кредитором право вимагати надання захисту, у тому числі й у судовому порядку.
Отже, у спадкоємців у силу положень статті 1282 ЦК України із прийняттям спадщини виникає обов`язок задовольнити вимоги кредитора спадкодавця за зобов`язаннями, які існували на час відкриття спадщини.
За змістом частини другої статті 1282 ЦК України вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, а тому таке зобов`язання спадкоємців може бути грошовим.
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Таким чином, закон пов`язує настання відповідальності за невиконання грошового зобов`язання на підставі статті 625 ЦК України з моменту настання обов`язку спадкоємців із повернення боргу спадкодавця та із визначенням строку виконання такого зобов`язання. Відповідно, з часу відкриття спадщини починається відлік строку прострочення виконання зобов`язання.
В судовому засіданні було встановлено, що за життя спадкодавця ОСОБА_7 виконавче провадження про стягненню заборгованості було закрите, не оскаржене протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів (ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", судовим рішенням не стягнуті, тому і у склад спадщини зобов`язання за ст. 625 ЦК України не увійшло. Спадкоємці ОСОБА_2 і ОСОБА_5 звернулись з заявами про прийняття спадщини і саме з моменту відкриття спадщини почався відлік строку для кредитора для пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника ОСОБА_6 .
Згідно із частиною першою статті 1281 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.
Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину (частини друга та третя статті 1281 Цивільного кодексу України). Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги (частина четверта вказаної статті 1281 Кодексу).
Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.
Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду 19 травня 2023 року, чим пропустив строки, визначені в ч.ч.2 та 3 ст.1282 ЦК, оскільки в разі пропуску таких строків на підставі ч.4 ст.1281 ЦК кредитор позбавляється права вимоги.
Тому вимога позивача ОСОБА_4 про стягнення боргу в розмірі 196 712 грн. 72 копійок до спадкоємців ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.
Крім того, суду не надано достовірних доказів про обсяг спадкового майна на момент смерті спадкодавця та його вартість, з метою визначити межі відповідальності спадкоємців за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.
Керуючись ст. ст. 509, 625, 1216, 1218, 1282 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 5, 10, 12, 13, 76-82, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 «про стягнення коштів» - відмовити.
Судові витрати залишити за позивачем.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Покровського  міського суду	  В. І. Томаш