19.06.2026     Справа № 363/5907/25 

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

19 червня 2026 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
головуючого-судді        Чіркова Г.Є., 
при секретарі         Лещенко І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив:
представник позивача звернувся до суду з даним позовом, в якому, посилаючись на набуття права вимоги за кредитним договором та в зв`язку із порушенням відповідачем договірних зобов`язань по сплаті коштів за наданий кредит, просив стягнути з останнього заборгованість за договором №661953035 від 11 липня 2021 року в розмірі 13 403 грн., з якої 6 500 грн. - сума заборгованості за тілом кредиту, 6 903 грн. - сума заборгованості за відсотками, а також понесені судові витрати в розмірі 3 028 грн.
Представник відповідача подала до суду відзив, в якому просила у задоволенні позову відмовити. Зазначила, позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором №661953035 від 11 липня 2021 року є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, оскільки позивачем належними, допустимими і достатніми доказами факт укладення зазначеного договору саме відповідачем, наявність його волевиявлення на отримання кредитних коштів та факт їх отримання не доведено. 
Посилалася на те, що 10 липня 2021 року близько 22 год. у м. Києві по вул. Богатирській, 3 невстановленими особами викрадено мобільний телефон відповідача, паспорт громадянина України, посвідчення водія та банківські картки. При цьому, спірний кредитний договір оформлено електронним способом з використанням викрадених облікових електронних даних відповідача вже о 01 год. 02 хв.11 липня 2021 року, тобто одразу після крадіжки, коли відповідач уже не володів своїми засобами ідентифікації та зв`язку. 
Представник позивача подала відповідь на відзив, в якій наполягала на задоволенні позову. Зазначила, що 11 липня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №661953035 в електронній формі шляхом використання інформаційно-телекомунікаційної системи кредитодавця та підписання договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, надісланим на номер телефону позичальника НОМЕР_1 . Вказувала, що укладення договору відбулося відповідно до вимог ст.ст. 205, 207, 638, 639 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію», а тому такий договір прирівнюється до письмової форми правочину.
Зазначала, що перед укладенням договору первісним кредитором проведено належну ідентифікацію та верифікацію позичальника, зокрема із використанням системи BankID НБУ, після чого кредитні кошти були перераховані на банківську картку № НОМЕР_2 , зазначену самим позичальником під час оформлення кредиту.
Посилалася на те, що право вимоги за вказаним кредитним договором відступлено від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» на підставі договору факторингу № МВ-ТП/17 від 14 січня 2025 року, а в подальшому перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» згідно з договором факторингу № 27/0225-01 від 27 лютого 2025 року та Реєстром прав вимоги № 1 від 27 лютого 2025 року, відповідно до якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача у розмірі 13 403 грн.
Також зазначала, що надані до позову кредитний договір, договори факторингу, витяги з реєстрів прав вимоги, розрахунок заборгованості та документи щодо перерахування кредитних коштів є належними, допустимими та достатніми доказами на підтвердження заявлених вимог. Вказувала, що відповідач не надав жодних належних доказів на спростування факту укладення кредитного договору, отримання кредитних коштів чи належності йому банківського рахунку та номера телефону, використаних при оформленні кредиту. З огляду на викладене просила позов задовольнити у повному обсязі.
Просила розглянути справу без її участі.
Представник відповідача подала заперечення на відповідь на відзив, в яких просила у задоволенні позову відмовити. Зазначила, що наведені позивачем у відповіді на відзив доводи викладених у відзиві заперечень не спростовують та належними, допустимими і достатніми доказами факту укладення відповідачем кредитного договору № 661953035 від 11.07.2021 року не підтверджують. 
Вказала, що відповідач заперечує факт укладення спірного договору, посилаючись на викрадення 10.07.2021 року його документів, банківських карток та мобільного телефону, за фактом чого розслідується кримінальне провадження № 12021105050002524. 
Крім того, зазначила, що доводи позивача щодо використання номера мобільного телефону відповідача не спростовують його заперечень, оскільки вказаний номер відновлений ним лише 16.07.2021 року після викрадення телефону.
З огляду на викладене вважала, що позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами факту укладення відповідачем спірного кредитного договору, отримання ним кредитних коштів та виникнення заявленої до стягнення заборгованості, оскільки відповідач фактично не був позичальником за договором і не мав волевиявлення щодо його укладання, кредитних коштів не отримував.
Відповідач та його представник подали до суду заяви, в яких просили у задоволенні позову відмовити та розглянути справу без їх участі.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.
Так, в матеріалах справах міститься кредитний договір № 661953035 від 11 липня 2021 року, укладений від імені ОСОБА_1 та ТОВ Манівео швидка фінансова допомога», з використанням електронного підпису відповідача, а саме одноразового ідентифікатору MNV935981, а також з використанням його електронної пошти - igorsakhno@ukr.net, мобільного номеру телефону - НОМЕР_1 , паспорту № НОМЕР_3 , виданого органом 8031, номер запису 19741227-07813 від 29 липня 2020 року та податкового номеру - НОМЕР_4 .
Згідно п.п. 1.3, 1.7 Договору, за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 6 500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом.
Кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником.
Із платіжного доручення № 4bac9796-4e74-4058-ab8a-366d03510c97 від 11 липня 2021 року вбачається, що 11 липня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на картковий рахунок № НОМЕР_2 грошові кошти в розмірі 6 500 грн.
14 січня 2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу №МВ-ТП/17.
27 лютого 2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №27/0225-01.
Судом встановлено, що 10 липня 2021 року у ОСОБА_1 викрадено мобільний телефон Samsung НОМЕР_5 /DS (IMEI 1: НОМЕР_10, IMEI 2: НОМЕР_6 ), у якому використовувалися абонентські номери мобільного зв`язку НОМЕР_1 та НОМЕР_7 , а також банківські картки, в том числі і АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_8 , паспорт громадянина України та водійське посвідчення. 
За даним фактом 19 липня 2021 року до ЄРДР внесено відомості за №12021105050002524 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.
Також встановлено, що, починаючи з 00 год. 40 хв. 11 липня 2021 року викрадений абонентський номер мобільного телефону НОМЕР_1 , який використовувався як основний фінансовий номер відповідача, використано невстановленими особами в інших мобільних пристроях, зокрема Samsung SM-A107F та Xiaomi MI 9SE.
Крім того, після викрадення банківських карток невстановленими особами здійснювалися операції з поповнення сторонніх номерів мобільного зв`язку та неодноразового зняття готівкових коштів із використанням викрадених платіжних карток, зокрема картки № НОМЕР_8 , у банкоматах та торговельних мережах м. Києва.
Крім того, 11 липня 2021 року від імені ОСОБА_1 оформлено низку кредитних договорів у різних фінансових установах, зокрема в АДРЕСА_1 та інших кредитних установах. Відомості про укладення зазначених договорів містяться у кредитному звіті Українського бюро кредитних історій та узгоджуються з обставинами кримінального провадження щодо використання невстановленими особами викраденого мобільного телефону, SIM-карток, документів та банківських карток відповідача. 
Зазначені обставини свідчать про те, що на момент укладення спірного кредитного договору мобільний номер телефону НОМЕР_1 та банківські реквізити, які використовувалися для ідентифікації особи та оформлення кредитних зобов`язань, перебували поза фактичним володінням та контролем відповідача.
Зазначені обставини підтверджуються:
- витягом з ЄРДР №12021105050002524 від 19.07.2021 року за ч. 1 ст. 185 КК України;
- довідкою Оболонського УП ГУНП у м. Києві №401/125/51/04-2021 від 20 серпня 2021 року;
- ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 27 лютого 2026 року (справа №756/2425/26), відповідно до якої постанову дізнавача Оболонського УП ГУ НП у м. Києві від 30.08.2021 про закриття кримінального провадження № 12021105050002524, яке внесено до ЄРДР 19.07.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України скасовано, а матеріали направлено для проведення досудового розслідування.
- даними паспорту громадянина України № НОМЕР_9 , виданого органом 8031 на ім`я ОСОБА_1 26 липня 2021 року;
- листом ПрАТ «ВФ Україна» №ДВ-26-04328 від 21 квітня 2026 року, із якого вбачається, що абонентський номер НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_1 згідно Договору послуг мобільного зв`язку від 06 березня 2003 року;
- листом АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-251225/66000 від 23 січня 2026 року із якого вбачається, що банківська картка № НОМЕР_8 належить ОСОБА_2 та при здійсненні операцій в період з 11 липня 2021 року по 14 липня 2021 року використано фінансовий телефон ( НОМЕР_1 ) та інші особисті дані відповідача.
- випискою АТ КБ «ПриватБанк» за договором №б/н за період із 10 липня 2021 року по 20 липня 2021 року, із якої вбачається, що на картковий рахунок ОСОБА_1 № НОМЕР_8 перераховано 11 липня 2021 року 6 500 грн., а також, що з його інших карткових рахунків у вказаний період здійснено безліч операцій з поповнення різних мобільних номерів на відповідні суми; 
- довідкою дізнавача ВД Оболонського УП ГУНП у м. Києві Арланова О. по провадженню № 12021105050002524 від 19.07.2021 року, із якої вбачається, що в результаті досудового розслідування матеріалів і обставин кримінального провадження, встановлено:
1. факт заміни в часі з 00:40:32.513 год. 11 липня 2021 року телефонного апарата Samsung-A315F/DS IMEI 1: НОМЕР_10 , IMEI 2: НОМЕР_11 , який належить ОСОБА_1 на правах придбання у 2020 році, на невідомий телефонний апарат SAMSUNG SM -А 107F (Андроїд 10), ІР адреса НОМЕР_12 ;
2. факт використання мобільної карточки оператора мобільного зв?язку ПрАТ «ВФ Україна» за номером НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 з 2003 року - 00:40:32.513 з 11 липня 2021 року до 13:59:57 год. 14 липня 2021 року (85 год. 40 хв.) в невідомому телефонному апараті SAMSUNG SM -А 107F (Андроїд 10). ІР адреса НОМЕР_12 ;
3. факт використання 2-х телефонних карточок за номером НОМЕР_7 ПрАТ «Київстар» та НОМЕР_1 ПрАТ «ВФ Україна», які належать ОСОБА_1 з 00:26:47 год. до 15:30:18 год. 11 липня 2021 року (15 год. 04 хв.) з невідомого телефонного апарату SAMSUNG SM -A107F (Андроїд 10), Р адреса 178.133.28.194 з відповіді Приватбанку щодо ІР адрес;
4. факт використання 2-х телефонних карточок за номером НОМЕР_7 ПрАТ «Київстар» та НОМЕР_1 ПрАТ «ВФ Україна», які належать ОСОБА_1 з 15:35:11.926 дата 12 липня 2021 року до 13:59:57 год. 14 липня 2021 на інший невідомий телефонний апарат Smartphon MI 9SE/Xiaomi (Android (1). IP адреса 46.133.15.196. 94.158.33.168, 178.133.100.206, 46.2|1. 11.62, 193.242.166.48; 
5. факт зняття готівки в банкоматах АТ КБ «Приватбанку» по картковому рахунку № НОМЕР_8 в часі з 00 год. 38 хв. по 05 год. 18 хв. та з 10 год. 37 хв. по 15 год. 15 хв. 11 липня 2021р. з викраденої у потерпілого банківської картки № НОМЕР_8 у банкоматах, що розташовані в Оболонському районі міста Києва та адреси яких та час здійснення операцій яких співпадають із адресами місця фіксації базових станцій ПрАТ «Київстар» мобільного номеру НОМЕР_7 потерпілого;
6. факт використання телефонного апарата Samsung-A315F/DS 1:НОМЕР_10, IMEI 2:35626911267, для інтернету з метою зміни РІН, паролей, входу до додатків банківських карток, ходу в електронну пошту в часі з 22:14:03 по 00:26:30 год. 11 липня 2021 року (1 год. 14 хв.) за даними від ПрАТ «Київстар» про з`єднання і використання по телефонному номеру НОМЕР_7 , який належить по потерпілому ОСОБА_1 ;
7. факт використання банківських карток АТ КБ «Приватбанк», АТ «Райффазенбанк», телефонних номерів ПрАТ «ВФ Україна», ПрАТ «Київстар», згідно наданих відповідей АТ КБ «Приватбанк» та ПрАТ «Київстар» на ухвалу суду;
8. кредитний звіт від Українського бюро кредитних історій (УБКІ) від 26.09.2025 року, який містить інформацію про 10 кредитних договорів, укладених 11.07.2021 року з Приватбанк, Dinero, Велфін, CCLoan, Moneyveo, CreditUP, Cashberry, myeredit.milioan.ua. з прострочками, без платежів потерпілого. З них 5 кредитних договорів від 11.07.2021 року - перепродані факторинговим компаніям. Вказаний звіт сростовує ізольованість випадку, доводить системний злом даних потерпілого, і є підставою для визнання всіх договорів недійсними (ст. 230 ЦК України);
9. факт заміни телефонного апарата Samsung-A315F/DS невідомими особами, а саме: вставка телефонної картки оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 з 2003 року, що підтверджується відповіддю на запит ОСОБА_1 від 17.12.2025 року і Договором на обслуговування від 2003 року, а також, що картка оператора ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_1 є основним фінансовим номером телефону ОСОБА_1 , що підтверджується відповіддю АТ КБ «Приватбанк».
В цьому зв`язку та враховуючи, що відповідачем відкрито банківську таємницю, надано відомості щодо наявності у нього відкритих банківських рахунків, належності йому платіжної картки № НОМЕР_8 , виписку про рух коштів за рахунком за період з 11 липня 2021 року по 16 липня 2021 року, інформацію щодо фінансового номера телефону, прив`язаного до зазначеної картки, а також відомості про наявність у анкетних даних клієнта номера телефону НОМЕР_1 , у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів слід відмовити, оскільки такі докази вже наявні в матеріалах справи.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК).
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК).
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором.
Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа.
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Згідно пункту 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
За своїм змістом такий підпис є пін-кодом - алфавітно-цифровою послідовністю, яку отримує особа, що авторизувалася в інформаційно- телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Після отримання ця комбінація має бути введена особою в спеціальне поле на веб-сторінці, і фактично її введення прирівнюється до підписання договору з боку авторизованої особи.
Відповідно до пункту 1.4 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» держатель електронного платіжного засобу - фізична особа, яка на законних підставах використовує електронний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунку в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного електронного платіжного засобу.
Неналежний переказ - рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі (абзац 3 пункту 1.24 статті 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні»).
Відповідно до пункту 14.2 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.
Згідно п.п. 146, 150 Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою Правлінням НБУ № 164 від 29.07.2022 року, власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Емітент має право прийняти рішення про зупинення здійснення операцій з використанням певного платіжного інструменту, а також про вилучення платіжного інструменту за наявності обставин, що можуть свідчити про незаконне його використання та/або його реквізитів, значно збільшеного ризику неспроможності користувача виконати своє зобов`язання щодо сплати кредиту та процентів за ним, в інших випадках, установлених договором.
У постанові ВП ВС від 27.11.2024 року у справі №204/8017/17 зроблено правовий висновок про те, що відсутність підпису (чи його підроблення) сторони правочину, щодо якого передбачена обов?язкова письмова форма, за загальним правилом не свідчить про недійсність цього правочину, а вказує на дефект його форми та за відсутності підтвердження волевиявлення сторони на його укладення свідчить про неукладеність такого правочину. Тобто йдеться не про дефект волевиявлення сторони, а про його цілковиту відсутність.
Отже, неукладеність договору у зв?язку з недотриманням встановленої для нього законом обов?язкової письмової форми, зокрема й щодо його підписання, повинна насамперед корелюватися з відсутністю у сторони правочину будь-якого волевиявлення на його укладення, тобто якщо особа фактично не є учасником договірних правовідносин, про що, зокрема, може свідчити факт непідписання договору цією особою чи підписання його від імені сторони іншою неповноваженою особою (підроблення підпису).
Відсутність або підроблення підпису сторони (яка у зв?язку із цим фактично не є учасником договірних правовідносин) на письмовому правочині створює презумпцію відсутності волевиявлення сторони на виникнення, зміну чи припинення цивільних правовідносин, яка може бути спростована письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами, що підтверджують факт наявності волевиявлення на укладення правочину у сторони, яка заперечує проти цього.
Натомість неспростування цієї презумпції свідчить про неукладеність договору, яка ґрунтується на положеннях абзацу першого частини першої статті 638 ЦК України - договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Неукладений правочин не може бути визнаний недійсним чи вважатися нікчемним (недійсним в силу вимог закону), оскільки недійсність правочину як приватноправова категорія покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів (щодо яких було виражено волевиявлення сторін правочину) або ж їх відновлювати.
Оцінюючи наведені докази у їх сукупності, суд виходить з того, що за обставин справи встановлено відсутність волевиявлення відповідача на укладення договору № 661953035 від 11 липня 2021 року, який фактично не є позичальником і кредитних коштів не отримував.
Встановлені судом обставини свідчать, що на момент оформлення спірного кредиту мобільний телефон відповідача, його фінансовий номер телефону НОМЕР_1 , банківські картки, в тому числі № НОМЕР_8 та документи, необхідні для проходження ідентифікації особи, перебували у фактичному володінні невстановлених осіб, які у відповідача викрадено, про що він повідомив правоохоронні органи.
Зазначені обставини підтверджуються відомостями з кримінального провадження №12021105050002524, в межах якого встановлено факти використання невстановленими особами викраденого мобільного телефону, SIM-карток, банківських карток та персональних даних відповідача, з метою отримання кредитних коштів шахрайським шляхом та використання кредитних коштів, а тому підтверджують обґрунтованість заперечень останнього щодо непричетності до укладення спірного кредитного договору.
За таких обставин, сам по собі факт направлення одноразового ідентифікатора на номер телефону, зареєстрований за відповідачем, отримання такого ідентифікатора саме відповідачем не підтверджує та про вчинення ним дій, спрямованих на укладення кредитного договору не свідчить. 
Так само перерахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_8 не може бути безумовним доказом отримання кредиту відповідачем, оскільки встановлено, що після викрадення зазначена картка використовувалася невстановленими особами для здійснення фінансових операцій без відома та участі її власника, зняття кредитних коштів з банківської карти.
Встановлено, що відповідач авторизацію в інформаційній системі кредитодавця не здійснював, процедуру ідентифікації та верифікації не проходив, одноразовий ідентифікатор не отримував і дії щодо підписання кредитного договору не вчиняв, що здійснено від його імені невстановленими особами.
Враховуючи викладене, а також те, що платіжна картка, на яку перераховано кредитні кошти із володіння ОСОБА_1 вибула внаслідок її викрадення, про що ним своєчасно повідомлено правоохоронні органи, суд дійшов висновку про те, що кредитний договір №661953035 від 11 липня 2021 року є неукладеним, а відтак, відповідач не повинен нести цивільно-правову відповідальність за невиконаним грошовим зобов`язанням за вказаним договором.
За таких обставин, позов є безпідставним, в задоволенні якого слід відмовити за необґрунтованістю. 
На підставі викладеного та керуючись статтями 259, 265, 267, 268, 279 ЦПК України,
вирішив:
в задоволенні позову відмовити.
Повне судове рішення складено 24 червня 2026 року.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня складання повного тексту.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем у апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного тексту. 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30.
Відповідач:  ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Суддя