СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 липня 2026 року м. Суми Справа №480/5522/25

Сумський окружний адміністративний суд у складі судді Сидорука А.І. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Суть спору, позиція сторін. Заяви сторін. Процесуальні дії суду.
Як зазначає позивач, у період з 25.02.2022 до 05.02.2025 він проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 , яка до 31.07.2022 перебувала на фінансовому забезпеченні в ІНФОРМАЦІЯ_2 , а з 01.08.2022 по 05.02.2025 у Військовій частині НОМЕР_1 . При цьому у вказаний період проходження військової служби нарахування грошового забезпечення відповідачами здійснювалося у заниженому розмірі, а саме: грошове забезпечення (основні, додаткові та одноразові види) обраховувалося виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2018 замість прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (станом на 01.01.2022, 01.01.2023, 01.01.2024, 01.01.2025). 
Тому позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд: 
1) визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо не проведення позивачу за період з 25.02.2022 до 31.07.2022 перерахунку грошового забезпечення на підставі постанови КМУ від 30.08.2017 № 704, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови КМУ № 704;
2) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_4 здійснити позивачу перерахунок та виплату грошового забезпечення (основні, додаткові та одноразові види грошового забезпечення) з 25.02.2022 до 31.07.2022 відповідно до постанови КМУ № 704, обчисливши грошове забезпечення виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови КМУ № 704, із урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів;
3) визнати протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо не проведення позивачу в період з 01.08.2022 до 05.02.2025 перерахунку грошового забезпечення на підставі постанови КМУ № 704, виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022, 01.01.2023, 01.01.2024, 01.01.2025, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови КМУ № 704;
4) зобов`язати в/ч НОМЕР_1 здійснити позивачу перерахунок та виплату грошового забезпечення (основні, додаткові та одноразові види грошового забезпечення) з 01.08.2022 до 05.02.2025, відповідно до постанови КМУ № 704, обчисливши грошове забезпечення виходячи з розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022, 01.01.2023, 01.01.2024, 01.01.2025, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови КМУ № 704, із урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням належних податків та зборів.
Судом було відкрито провадження у справі 18.07.2025.
Відповідачі подали відзиви на позовну заяву, в яких просять відмовити у її задоволенні та зазначають про відсутність підстав для здійснення перерахунку грошового забезпечення позивача, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного року.
Встановлені судом фактичні обставини.
Позивач з 25.02.2022 до 05.02.2025 проходив службу у Військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується витягами із наказів від 25.02.2022 № 28 та від 05.02.2025 № 45.
На звернення представника позивача ІНФОРМАЦІЯ_5 , листом від 01.07.2025 № 5/1388, повідомив, що розміри посадових окладів, окладів за військовим званням визначено шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2018 р. (1762 грн).
Позивач вважає, що у період проходження служби нарахування грошового забезпечення відповідачами здійснювалося у заниженому розмірі, а саме без врахування прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (станом на 01.01.2022, 01.01.2023, 01.01.2024, 01.01.2025), тому звернувся до суду з даним позовом.
Висновки суду та їх мотиви.
Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" 20.12.1991 № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. 
Кабінет Міністрів України 30.08.2017 прийняв Постанову № 704, яка набрала чинності 01.03.2018, якою затверджено схеми складових грошового забезпечення військовослужбовців.
Пунктом 4 Постанови № 704 (в первісній редакції, яка була чинна до 31.01.2018) установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Кабінет Міністрів України 21.02.2018 прийняв Постанову № 103. Пунктом 6 вказаної постанови внесені зміни до пункту 4 Постанови № 704, згідно яких це й пункт викладено у наступній редакції: установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Такими змінами запроваджено, що розміри посадових окладів та окладів за військовим званням розраховуються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018 на відповідний коефіцієнт.
Окружний адміністративний суд м. Києва, рішенням від 16.10.2019 в адміністративній справі № 826/6453/18, яке 29.01.2020 залишене без змін постановою суду апеляційної інстанції, визнав протиправним та нечинним п. 6 Постанови КМУ № 103.
Отже, з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/6453/18, тобто з 29.01.2020, пункт 6 Постанови № 103 втратив чинність, а інші нормативно-правові акти, які б надалі встановлювали порядок розрахунку посадових окладів та окладів за військове (спеціальне) звання, шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2018, на відповідний коефіцієнт, відсутні.
У подальшому 12.05.2023 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 481, пунктом 2 якої внесено зміни до пункту 4 Постанови № 704, виклавши абзац перший в такій редакції: "4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14". 
Таким чином, з дня набрання чинності Постановою № 481 (20.05.2023) Кабінет Міністрів України замість розрахункової величини "прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року" запровадив сталу розрахункову величину для посадового окладу та окладу за військове звання 1762 грн.
Проте рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14.03.2025, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2025, визнано дії Кабінету Міністрів України при прийнятті Постанови № 481 неправомірними та визнано протиправним та нечинним пункт 2 Постанови № 481 стосовно внесення змін до пункту 4 Постанови № 704.
Згідно з ч.3 ст.7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Відтак, пункт 2 Постанови № 481 стосовно внесення змін до пункту 4 Постанови № 704 в частині, що суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу, а саме закону про Державний бюджет України на відповідний рік не підлягає застосуванню як такий, що є протиправним і таким, що не відповідає правовим актам вищої юридичної сили.
Таким чином, пункт 4 Постанови № 704 підлягає застосуванню у спірних правовідносинах у первинній редакції, а саме в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу - закону про Державний бюджет України на відповідний рік, із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік), оскільки суд не вправі, вирішуючи спір, застосовувати дефектний нормативно-правовий акт безвідносно до того чи був він чинним чи ні на момент виникнення спірних відносин.
Згідно з законами України про Державний бюджет України на відповідний рік розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2018 складає 1762 грн, з 01.01.2022 - 2481 грн, з 01.01.2023 - 2684 грн, з 01.01.2024 - 3028 грн, з 01.01.2025 - 3028 грн.
Отже, суд доходить висновку, що у період проходження позивачем військової служби у Військовій частині НОМЕР_2 з 25.02.2022 до 05.02.2025 його грошове забезпечення мало бути обчисленим із використанням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня відповідного календарного року (2022, 2023, 2024 та 2025).
Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 17.02.2026 у справі № 520/5814/24.
Крім того, вказана правова позиція викладена у постановах Другого апеляційного адміністративного суду, зокрема від 06.03.2026 у справі № 520/9512/25 та 19.01.2026 у справі № 480/5231/25.
Згідно з відомостями карток особового рахунку позивача за 2022-2025 роки та згідно з інформації викладеної в листі від 04.07.2025 грошове забезпечення позивача у період з 25.02.2022 до 05.02.2025 обчислене без урахування зміни прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня відповідного календарного року, що призвело до його виплати в меншому розмірі, ніж встановлений законодавством, чим порушені права позивача на належне грошове забезпечення.
Належних доказів на спростування наведеного вище відповідачами до суду не надано.
Водночас судом враховано, що наказом Міністерства оборони України від 22.05.2017 №280 затверджені Правила організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту (далі Правила), які визначають механізм фінансового забезпечення військових частин, кораблів, військових навчальних закладів, військових комісаріатів, установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, що утримуються за рахунок коштів Державного бюджету України.
Відповідно до пункту 4.3 Правил грошове забезпечення, заробітна плата та інші виплати особовому складу виплачується за місцем штатної служби (перебування на фінансовому та інших видах забезпечення). Відповідальність за правильність нарахування та своєчасність виплати грошового забезпечення (заробітної плати), проведення та перерахування за належністю в установлені терміни утримань і нарахувань покладається на командира військової частини та начальника фінансового органу.
Отже, обов`язок щодо нарахуванням військовослужбовцю грошового забезпечення, в тому числі у випадку перебування військової частини на фінансовому забезпеченні в іншій військовій частині, покладені на командира військової частини, у штаті якої військовослужбовець проходить військову службу. Грошове забезпечення, заробітна плата та інші виплати особовому складу виплачується за місцем штатної служби. Кошти на здійснення відповідних виплат надаються розпорядником на підставі відповідних наказів, заявок, кошторисів, розрахунків тощо, що надаються військовою частиною, яка перебуває на фінансовому забезпеченні такого розпорядника коштів.
При цьому судом також враховано, що на підставі спільної директиви Міністра оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України від 11 січня 2025 року № Д-321/4/дск «Про проведення додаткових організаційних заходів у Збройних Силах України в 2025 році», директива командира військової частини НОМЕР_3 від 12 січня 2025 року № Д-2/ДСК «Про проведення додаткових організаційних заходів у Силах територіальної оборони Збройних Сил України в 2025 році», наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 28.03.2025 № 117, військова частина НОМЕР_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) реформована. Днем розформування військової частини вважається - 28 березня 2025 року. Код ЄДРПОУ 26624175 - анульовано та правонаступником військової частині НОМЕР_2 визначено військову частину НОМЕР_1 .
Отже, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а саме в частині шляхом визнання протиправної бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні та невиплаті позивачу грошового забезпечення (основні, додаткові та одноразові види грошового забезпечення) за період з 25.02.2022 до 05.02.2025 без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу за період з 25.02.2022 до 05.02.2025 грошове забезпечення (основні, додаткові та одноразові види грошового забезпечення) із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом станом на 01.01.2022, 01.01.2023, 01.01.2024 та 01.01.2025, з урахуванням виплачених сум.
Водночас суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, які позивачем пред`явлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки, обов`язок щодо нарахуванням військовослужбовцю грошового забезпечення, в тому числі у випадку перебування військової частини на фінансовому забезпеченні в іншій військовій частині, покладені на командира військової частини, у штаті якої військовослужбовець проходить військову службу.
Так, позивач з 25.02.2022 до 05.02.2025 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 (правонаступником якої є Військова частина НОМЕР_1 ), яка до 31.07.2022 знаходилася на фінансовому забезпеченні ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому у суду відсутні підстави для зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 до вчинення дій стосовно позивача.
Суд, зобов`язуючи саме Військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату грошового забезпечення за період з 25.02.2022 до 05.02.2025, належним чином захистив права позивача.
Судові витрати.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а також те, що матеріали справи не містять доказів понесення позивачем витрат пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, то питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.
2. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у відсутності нарахування та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) у період з 25.02.2022 до 05.02.2025 грошового забезпечення (основні, додаткові та одноразові види грошового забезпечення) без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року.
3. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) за період з 25.02.2022 до 05.02.2025 грошове забезпечення (основні, додаткові та одноразові види грошового забезпечення) виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 01.01.2022, 01.01.2023, 01.01.2024 та 01.01.2025, з урахуванням виплачених сум.
4. У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.
5. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення. 
6. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
7. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   А.І. Сидорук