Суддя ОСОБА_1 

Справа № 644/1368/26 
Провадження № 1-кп/644/593/26 
07.05.2026

ВИРОК
Іменем України
07 травня 2026 року    Індустріальний районний суд м. м. Харкова у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
секретаря – секретаря – ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
захисника – адвоката ОСОБА_5 ,
розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025221180001479 від 24.10.2025, відносно обвинуваченого: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, курсанта 3-го курсу, факультету управління танкових підрозділів, Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , 
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27 - ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 304 КК України,-
в с т а н о в и в :
13.08.2025, під час канікулярної відпустки солдату ОСОБА_4 стало відомо, що ОСОБА_6 розповсюджує неправдиві чутки про нього та його дівчину ОСОБА_7 . На цьому підґрунті ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх наслідки, з мотивів помсти, вирішив застосувати до останнього фізичне насильство.
З цією метою 13.08.2025 близько о 18.00 години ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, зателефонував неповнолітнім особам ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , завідомо знаючи про їхній вік, та шляхом умовлянь, закликів і підбурювання спонукав їх зібрати чисельну групу неповнолітніх мікрорайону біля будинку АДРЕСА_2 , де мешкає ОСОБА_6 з метою «з`ясування стосунків» та здійснення фізичного впливу на потерпілого.
Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу та свої протиправні дії на підбурювання, направлені «з`ясування стосунків» та помсти ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , зібрав групу неповнолітніх осіб біля будинку АДРЕСА_2 , підтримуючи та підігріваючи в них негативне ставлення до останнього, спонукавши неповнолітніх розміститися у дворі зазначеного будинку групами для спостереження за ОСОБА_6 з метою його подальшим блокуванням та публічного лінчування. Крім того, ОСОБА_4 зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_6 та вимагав останнього прибути до будинку АДРЕСА_2 , на що останній погодився. Після того, як ОСОБА_6 прибув до зазначеного будинку, ОСОБА_4 в присутності групи неповнолітніх, бажаючи викликати в присутніх намір переслідування, підбіг до ОСОБА_6 та запропонував останньому залишитись для розмови. ОСОБА_6 повідомив, що залишить свої речі дома та вийде. В цей час ОСОБА_4 за відсутності ОСОБА_6 діючи, як підбурювач в групи неповнолітніх підтримував негативне ставлення до ОСОБА_6 , активно спонукав і закликав неповнолітніх побити ОСОБА_6 , фактично використовуючи їх як знаряддя вчинення злочину.
Через деякий час ОСОБА_6 вийшов з під`їзду, солдат ОСОБА_4 закликав групу неповнолітніх супроводити та прослідувати за ним та ОСОБА_6 до відкритої ділянки місцевості, розташованої поблизу будинку № 49 по проспекту Індустріальному у місті Харкові для нанесення останньому групою осіб умисних тяжких тілесних ушкоджень.
13.08.2025, приблизно о 22.45 год, ОСОБА_4 , знаходячись разом із неповнолітнім ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебуваючи на відкритій ділянці місцевості поблизу будинку № 49 по проспекту Індустріальному у місті Харкові разом з потерпілим ОСОБА_6 , шляхом словесного підбурювання провокування конфлікту, поширення негативної та упередженої інформації відносно ОСОБА_6 , переривання його відповідей та не даючи змоги відповісти останньому на питання, та створення у присутніх осіб уявлення про його винуватість, спровокував між ОСОБА_6 з одного боку та неповнолітніми ОСОБА_10 , та ОСОБА_8 - з іншого боку на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин конфлікт, в присутності групи інших неповнолітніх осіб, під час якого ОСОБА_4 , підбурював словами неповнолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_8 на спричинення навмисних тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на заподіяння умисних тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та бажаючи діяти саме таким чином ОСОБА_4 з ціллю залякати потерпілого, подолання його опору, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, шляхом умовлянь, надаючи команди, неповнолітнім ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , де неповнолітній ОСОБА_10 діючи умисно наніс удар рукою по обличчю потерпілого ОСОБА_6 , від якого останній впав на землю, після чого неповнолітній ОСОБА_10 наніс не менше 6 ударів руками та ногами по тулубу потерпілого ОСОБА_6 та 3 три удари кулаками по обличчю останнього. В цей же час, неповнолітній ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння умисних тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило смерть потерпілого, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, також спричиняв тілесні ушкодження, а саме наніс один удар рукою по обличчю потерпілого ОСОБА_6 . Після отриманих тілесних ушкоджень, потерпілий ОСОБА_6 , самотужки підвівся з землі, а неповнолітній ОСОБА_8 , продовжуючи свій злочинний намір, наніс удар ліктем руки по обличчю потерпілого ОСОБА_6 , від чого останній впав на землю та втратив свідомість.
В результаті зазначених дій ОСОБА_6 , спричинені тілесні ушкодження:
- синці на правій надлопатковій та лопатковій ділянках; у між лопатковій ділянці; на правій бічній поверхні тулубу від рівня пахви до рівня 7-го ребра на площі 14x10 см.
- синці на лівій задньої - бічній поверхі між лопатковою та середньо- пахвової лініями на рівні 5-9 ребр на загальній ділянці до 17x16 см. з масивним крововиливом у підлеглі підшкірну жирову клітковину та м`язи; переломами 7- 8 ребр по середній пахвовій лінії, розривом плеври та лівої легені, крововилив у плевральну порожнину (до 800 мл рідкої крові); гістологічні ознаки проявів дихальної недостатності (ателектази, емфізема, внутрішньо альвеолярні крововиливи).
- синця в лобній ділянці справа з переходом на волосяну частину скроневої ділянки голови з крововиливом у м`які покрови голови з боку їх внутрішньої поверхні
- синця на правій вушній раковині.
- крововиливу у м`які покрови голови з боку їх внутрішньої поверхні у лівій тім`яній (1) скроневій (1) та потиличній (2) ділянках та в лівій скроневий м`яз.
- крововиливи під м`які оболонки мозку на лівій бічній поверхні потиличній та тім`яній часток , вогнища крововиливів по ребру півкуль у борозни між ними , сліди крові у лівому бічному шлуночку мозку.
Вказані ушкодження в сукупності складають черепно-мозкову травму, яка утворилася в наслідок не менше 6 ударних дій тупих предметів з різною, в тому числі обмеженою, контактуючою поверхнею, кожна з яких потенціювала дію інших, разом вони мали кумулятивний ефект та за ступеням тяжкості вказана черепно-мозкова травма та травма грудної клітки з переломами ребр та гемотораксом, з наростанням проявів дихальної недостатності відносяться за ступеням тяжкості до тяжких тілесних ушкоджень.
Крім цього, черепно-мозкова травма призвела до травматичного набряку головного мозку та його здавлюванню, що спричинило смерть ОСОБА_6 .
Причиною смерті ОСОБА_6 стала: черепно-мозкова травма з крововиливами під оболонки головного мозку, яка призвела до травматичного набряку головного мозку.
Крім того, 13.08.2025 близько 18.00 годині ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу будинку № 49 по пр-ту Індустріальному у місті Харкові, діячі умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний резонанс своїх дій та достовірно знаючи, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є неповнолітніми особами та не досягли 18-річного віку, маючи злочинний умисел на втягнення неповнолітніх осіб у злочинну діяльність, використовуючи свій життєвий досвід та уявний авторитет у підлітковому середовищі осіб, мікрорайону «ХТЗ», шляхом умовлянь, підбурювання, психологічного впливу та подання злочинного прикладу, організував прибуття неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , разом з іншими підлітками до будинку АДРЕСА_2 .
Після чого, ОСОБА_4 , викликав потерпілого ОСОБА_6 , та використовуючи малозначний привід, із застосуванням принизливих та образливих висловів на адресу потерпілого, публічно формував у неповнолітніх почуття безкарності та уявної переваги, підвищуючи власний авторитет у їхньому середовищі шляхом головних закликів та прямих підбурюваних висловів, зокрема: «Дайвате, бийте його», «Хто ще хоче вдарити», схилив неповнолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , до умисного нанесення тілесних ушкоджень потерплому ОСОБА_6 .
Таким чином, ОСОБА_4 , діючи умисно, з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, шляхом підбурювання та психологічного впливу втягнув неповнолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_8 у злочинну діяльність, спрямував їх на вчинення насильницьких дій відносно ОСОБА_6 , організував їх прибуття на місце вчинення злочину, підтримував злочинний намір співучасників, контролював інтенсивність та тривалість застосування насильства, окрім цього, з метою досягнення злочинного результату, застосувавши примуси та команди, умовляння, використовуючи свій дорослий вік, підбурив неповнолітніх до вчинення злочину. Також, ОСОБА_4 , після вчинення злочину, супроводжував негативні наслідки потерпілого, у вигляді цинічних посмішок, створюючи у присутніх недосвідчених неповнолітніх осіб ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , та іншим неповнолітніх осіб, наслідування злочинної поведінки.
Зловживаючи почуттями неповнолітніх осіб, які внаслідок малого свого життєвого досвіду, не вміють сприймати вірні моделі етичної поведінки у суспільстві, створюючи у них хибні уявлення про цькування та приниження особистих образ ОСОБА_6 , з метою формування в них стійкої злочинної поведінки, тим самим, ОСОБА_4 підбурив неповнолітніх осіб ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , до вчинення навмисного особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я, тобто тим самим, втягнув неповнолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_8 у злочинну діяльність.
Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 27 - ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 304 КК України, та не заперечував факту того, що зі слів ОСОБА_7 йому стало відомо про ніби то розповсюдження щодо нього та ОСОБА_7 всякого роду принизливих пліток з боку ОСОБА_6 , вирішивши помститись за честь ОСОБА_7 та покарати ОСОБА_6 , звернувся до знайомих йому неповнолітніх, які зібрали своїх друзів, загалом до 19-20 осіб та прийшли на вказане ним місце. Після чого, він ОСОБА_7 , 16-ти річний ОСОБА_10 та 17 річний ОСОБА_8 , з якими він заздалегідь обговорив «обурливі дії» ОСОБА_6 і яких попросив йому допомогти у «покаранні», викликавши на розмову ОСОБА_6 стали пред`являти ОСОБА_6 «претензії», після чого, за його командою, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 починали наносити останньому удари та за його ж командою припиняли це робити. Коли ОСОБА_6 в останній раз впав і вже не міг піднятись, очі перестали реагувати, а ротом пішла кров він зупинив хлопців та викликав швидку допомогу, про вчинене шкодує, настання смерті ОСОБА_6 не бажав, бажав лише спричинення йому тілесних ушкоджень, і вважає вчинене невиправною помилкою, просив не досліджувати докази, щодо тих обставин які ним не оспорюються, проти чого не заперечували інші учасники судового провадження. 
Суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє положення, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України, і наслідки на право оскарження вироку, визначені ч. 2 ст. 394 КПК України.
Згідно припису ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.
За ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.
Таким чином суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 121 КК України, а саме - підбурювання до вчинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, вчиненого групою осіб, що спричинило смерть потерпілого, а також ч. 1 ст. 304 КК України, а саме - втягнення неповнолітніх у протиправну діяльність.
Відповідно до змісту положень ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так й іншими особами.
У відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд згідно ст. 66 КК України визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.
При вирішенні питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та ступень тяжкості вчинених ним злочинів, які є тяжкими злочинами, відношення обвинуваченого до скоєного, обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним умисного злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, є курсантом, утриманців не має.
З урахуванням вказаних обставин, суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання, йому слід призначити покарання в межах передбачених санкціями ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 304 КК України.
Підстав для застосування положень ст. 69, 69-1 та ст. 75 КК України судом не встановлено.
При цьому визначити остаточне покарання ОСОБА_4 необхідно за сукупністю кримінальних правопорушень за правилами, встановленими ч. 1 ст. 70 КК України.
Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити раніше обрану - тримання під вартою.
Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття покарання строк перебування під вартою з 21.01.2026 р. з моменту її фактичного затримання і поміщення під варту з урахуванням положень ч. 5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Цивільний позов не заявлено.
Судові витрати та речові докази відсутні.
Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 27 - ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 304 КК України і призначити покарання:
- за ч. 4 ст. 27 - ч. 2 ст. 121 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі.
- за ч. 1 ст. 304 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України призначити ОСОБА_4 покарання, за сукупністю призначених йому покарань шляхом часткового складання призначених покарань і остаточно призначити покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 , рахувати з 21.01.2026 року з моменту його фактичного затримання.
Строк попереднього ув`язнення з 21.01.2026 року по день набрання вироком законної сили підлягає зарахуванню відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили, запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою - залишити без змін.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку вручити прокурору і засудженому негайно після його проголошення.
На вирок може бути подана апеляційна скарга, з підстав передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через районний суд.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Суддя:            ОСОБА_1