ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року	м. Одеса	Справа № 916/141/25(916/2727/24)	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Таран С.В.,
Суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В.,
при секретарі судового засідання: Фещук В.М.,
за участю:
від Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАПРОДКОНТРАКТ" – Щукін О.С.,
від Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України – Вітріченко І.А.,
від Державного підприємства "СЕТАМ" – участі не брали,
від Національного банку України – Цвєтков В.М.,
від державного нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса Ставнійчук Аліни Олександрівни – участі не брали,
розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАПРОДКОНТРАКТ"
на рішення Господарського суду Одеської області від 22.10.2025, прийняте суддею Грабован Л.І., м. Одеса, повний текст складено 07.11.2025,
у справі №916/141/25(916/2727/24)
за позовом: Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАПРОДКОНТРАКТ"
до відповідачів: 
-Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України;
-Державного підприємства "СЕТАМ";
-Національного банку України
за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: державного нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса Ставнійчук Аліни Олександрівни
про визнання недійсним та скасування результатів електронного аукціону (торгів), визнання недійсним та скасування протоколу проведення електронного аукціону (торгів), визнання недійсним та скасування акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та скасування рішення державного реєстратора

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 р. Публічне акціонерне товариство "ОДЕСАПРОДКОНТРАКТ" звернулося з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Державного підприємства "СЕТАМ" та Національного банку України, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову б/н від 14.08.2024, просило:
-визнати недійсними та скасувати результати електронного аукціону (торгів), проведених Державним підприємством "СЕТАМ" 20.03.2024 за лотом №546023 з примусової реалізації цілісного майнового комплексу загальною площею 25659,90 кв.м, який знаходиться за адресою: м. Одеса, 19-й км Старокиївської дороги, 34 та складається з: будівлі головного корпусу з блоками підсобних приміщень, автоплатформою і залізничною колією, літ. "А, пд (А), А1, а, а1", загальною площею 20635,3 кв.м; адміністративного корпусу, літ. "Б, пд (Б)", загальною площею 2326 кв.м; будівлі охорони, літ. "В", автовагової, літ. "Г", загальною площею 27,3 кв.м; будівлі електроцеху, літ. "Е, е, е1", загальною площею 399,2 кв.м; складу мастил і масел, літ. "Є", загальною площею 74,1 кв.м; матеріального складу, літ. "ж1, ж2"; водомірного вузла, літ. "И"; розподільчого пристрою, літ. "К"; будівлі котельної, літ. "Л, Л1, л, л1", загальною площею 860,7 кв.м; насосної ІІ-го підйому, літ. "М", загальною площею 64,3 кв.м; мазутонасосної, літ. "Н, Н1", загальною площею 53 кв.м; столярного цеху, літ. "О, О1", загальною площею 250,1 кв.м; будівлі ремонтно-механічної, літ. "П", загальною площею 32,7 кв.м; цеху фасовки мастил, літ. "Р", загальною площею 274,6 кв.м; торгівельного павільйону, літ. "Т", загальною площею 71,5 кв.м; пункту мийки машин, XI; блок-заправки, І-ІІ; градильної з крапильною, III; мазутосховища, IV; димових труб, V, VI; резервуарів, VII, VIII; брукування, IX; естакади, X; огорожі, №1-7; складу мастил і масел, літ. "Ж, ж", загальною площею 591,1 кв.м - всі невіддільні від вищезазначеного майна: поліпшення, складові частини, внутрішні системи, реконструкції, зміни та доробки (відповідно до постанови про опис та арешт майна від 04.12.2019 мазутосховище IV напівзруйноване, ємності відсутні), результати яких оформлені протоколом №607684 проведення електронного аукціону (торгів), сформованим 20.03.2024 09:05:03 організатором таких торгів Державним підприємством "СЕТАМ";
-визнати недійсним та скасувати протокол №607684 проведення електронного аукціону (торгів), сформований 20.03.2024 09:05:03 організатором торгів Державним підприємством "СЕТАМ", складений за результатами електронних торгів, проведених Державним підприємством "СЕТАМ" 20.03.2024 за лотом №546023 з примусової реалізації цілісного майнового комплексу загальною площею 25659,90 кв.м, який знаходиться за адресою: м. Одеса, 19-й км Старокиївської дороги, 34 та складається з: будівлі головного корпусу з блоками підсобних приміщень, автоплатформою і залізничною колією, літ. "А, пд (А), А1, а, а1", загальною площею 20635,3 кв.м; адміністративного корпусу, літ. "Б, пд (Б)", загальною площею 2326 кв.м; будівлі охорони, літ. "В", автовагової, літ. "Г", загальною площею 27,3 кв.м; будівлі електроцеху, літ. "Е, е, е1", загальною площею 399,2 кв.м; складу мастил і масел, літ. "Є", загальною площею 74,1 кв.м; матеріального складу, літ. "ж1, ж2"; водомірного вузла, літ. "И"; розподільчого пристрою, літ. "К"; будівлі котельної, літ. "Л, Л1, л, л1", загальною площею 860,7 кв.м; насосної ІІ-го підйому, літ. "М", загальною площею 64,3 кв.м; мазутонасосної, літ. "Н, Н1", загальною площею 53 кв.м; столярного цеху, літ. "О, О1", загальною площею 250,1 кв.м; будівлі ремонтно-механічної, літ. "П", загальною площею 32,7 кв.м; цеху фасовки мастил, літ. "Р", загальною площею 274,6 кв.м; торгівельного павільйону, літ. "Т", загальною площею 71,5 кв.м; пункту мийки машин, XI; блок-заправки, І-ІІ; градильної з крапильною, III; мазутосховища, IV; димових труб, V, VI; резервуарів, VII, VIII; брукування, IX; естакади, X; огорожі, №1-7; складу мастил і масел, літ. "Ж, ж", загальною площею 591,1 кв.м - всі невіддільні від вищезазначеного майна: поліпшення, складові частини, внутрішні системи, реконструкції, зміни та доробки (відповідно до постанови про опис та арешт майна від 04.12.2019 мазутосховище IV напівзруйноване, ємності відсутні); 
-визнати недійсним та скасувати акт №60107977/6-20.1 державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, складений 29.03.2024 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Яковенком В.А. та затверджений 29.03.2024 заступником директора Департаменту – начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадимом І.С., згідно з яким нереалізований на третіх електронних торгах цілісний майновий комплекс загальною площею 25659,90 кв.м, який знаходиться за адресою: м. Одеса, 19-й км Старокиївської дороги, 34 та складається з: будівлі головного корпусу з блоками підсобних приміщень, автоплатформою і залізничною колією, літ. "А, пд (А), А1, а, а1", загальною площею 20635,3 кв.м; адміністративного корпусу, літ. "Б, пд (Б)", загальною площею 2326 кв.м; будівлі охорони, літ. "В", автовагової, літ. "Г", загальною площею 27,3 кв.м; будівлі електроцеху, літ. "Е, е, е1", загальною площею 399,2 кв.м; складу мастил і масел, літ. "Є", загальною площею 74,1 кв.м; матеріального складу, літ. "ж1, ж2"; водомірного вузла, літ. "И"; розподільчого пристрою, літ. "К"; будівлі котельної, літ. "Л, Л1, л, л1", загальною площею 860,7 кв.м; насосної ІІ-го підйому, літ. "М", загальною площею 64,3 кв.м; мазутонасосної, літ. "Н, Н1", загальною площею 53 кв.м; столярного цеху, літ. "О, О1", загальною площею 250,1 кв.м; будівлі ремонтно-механічної, літ. "П", загальною площею 32,7 кв.м; цеху фасовки мастил, літ. "Р", загальною площею 274,6 кв.м; торгівельного павільйону, літ. "Т", загальною площею 71,5 кв.м; пункту мийки машин, XI; блок-заправки, І-ІІ; градильної з крапильною, III; мазутосховища, IV; димових труб, V, VI; резервуарів, VII, VIII; брукування, IX; естакади, X; огорожі, №1-7; складу мастил і масел, літ. "Ж, ж", загальною площею 591,1 кв.м - всі невіддільні від вищезазначеного майна: поліпшення, складові частини, внутрішні системи, реконструкції, зміни та доробки залишено за іпотекодержателем – Національним банком України за початковою ціною третіх електронних торгів 92503600 грн з ПДВ шляхом заліку забезпечених вимог Національного банку України в рахунок ціни вищезазначеного майна; 
-визнати недійсним свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, серія та номер: 4-485, виданий 26.06.2024, видавник: державний нотаріус Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса Ставнійчук Аліна Олександрівна;
-скасувати рішення державного реєстратора – державного нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса Ставнійчук Аліни Олександрівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 73831617 від 26.06.2024 11:54:26, прийняте на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, серія та номер: 4-485, виданий 26.06.2024, видавник: Ставнійчук А.О., державний нотаріус Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса, за яким право власності на цілісний майновий комплекс Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАПРОДКОНТРАКТ" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 323875851101) було зареєстровано за державою Україна в особі органу державної влади – Національного банку України, номер відомостей про речове право: 55609379 із одночасним припиненням права власності держави України в особі органу державної влади – Національного банку України на зазначене вище нерухоме майно.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що електронний аукціон (торги) у виконавчому провадженні №60107977 з реалізації нерухомого майна боржника неправомірно проведено за оцінкою нерухомого майна, оформленою звітом про оцінку майна, складеним 29.08.2023 суб`єктом оціночної діяльності – Товариством з обмеженою відповідальністю "Європейський центр консалтингу та оцінки", яку скасовано у судовому порядку, що є підставою для визнання недійсними та скасування результатів вказаного аукціону.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2024 за вищенаведеною позовною заявою відкрито провадження у справі №916/2727/24, а ухвалою від 02.09.2024 залучено до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів – державного нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса Ставнійчук Аліну Олександрівну.
В подальшому ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2025, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 21.07.2025, передано справу №916/2727/24 за підсудністю до Господарського суду Одеської області для розгляду у межах справи №916/141/25 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАПРОДКОНТРАКТ".
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.08.2025 (суддя Грабован Л.І.) прийнято до свого провадження в межах справи №916/141/25 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАПРОДКОНТРАКТ" справу №916/2727/24 за позовом Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАПРОДКОНТРАКТ" до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Державного підприємства "СЕТАМ", Національного банку України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів: державного нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса Ставнійчук Аліни Олександрівни про визнання недійсним та скасування результатів електронного аукціону (торгів), визнання недійсним та скасування протоколу проведення електронного аукціону (торгів), визнання недійсним та скасування акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та скасування рішення державного реєстратора із присвоєнням справі №916/141/25(916/2727/24), а також вирішено розглядати справу №916/141/25(916/2727/24) за правилами Господарського процесуального кодексу України в порядку загального позовного провадження.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 22.10.2025 у справі №916/141/25(916/2727/24) (суддя Грабован Л.І.) повністю відмовлено у задоволенні позову; витрати по сплаті судового збору покладено на позивача.
Дане судове рішення мотивоване неналежністю обраного позивачем способу захисту у вигляді заявлених у межах цієї справи позовних вимог, а також недоведеністю порушення прав останнього, як іпотекодавця та власника нерухомого майна, на отримання найбільш ефективного для нього результату від продажу майна на електронному аукціоні.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство "ОДЕСАПРОДКОНТРАКТ" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 22.10.2025 у справі №916/141/25(916/2727/24) та повністю задовольнити позов.
Зокрема, апелянт наголошує на тому, що наявні у матеріалах справи докази підтверджують порушення порядку проведення електронного аукціону з продажу цілісного майнового комплексу, який вибув з володіння позивача за заниженою вартістю на підставі недійсної оцінки, внаслідок чого останній, як майновий поручитель, втратив частину права вимоги (регресу) у грошовому виразі до Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК". Крім того, за твердженням скаржника, задоволення позовних вимог у цій справі призведе до скасування державної реєстрації права власності на цілісний майновий комплекс за державою в особі Національного банку України, а тому обраний позивачем спосіб захисту є достатнім та ефективним у спірних правовідносинах.
У відзиві на апеляційну скаргу б/н від 06.01.2026 (вх.№4796/25/Д2 від 06.01.2026) Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України просить у задоволенні апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАПРОДКОНТРАКТ" відмовити, а рішення Господарського суду Одеської області від 22.10.2025 у справі №916/141/25(916/2727/24) – залишити без змін, посилаючись на обрання позивачем неналежного та неефективного способу захисту, а також на відсутність порушень чинного законодавства під час проведення електронного аукціону з реалізації нерухомого майна позивача на виконання чинного судового рішення, яке набрало законної сили. 
06.01.2026 до суду апеляційної інстанції надійшов відзив Національного банку України на апеляційну скаргу №18-0017/1019 від 06.01.2026 (вх.№4796/25/Д3 від 06.01.2026), в якому він просить апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАПРОДКОНТРАКТ" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Одеської області від 22.10.2025 у справі №916/141/25(916/2727/24) – без змін, стверджуючи про законність набуття державою в особі Національного банку України права власності на майно позивача за результатами проведення оскаржуваного останнім електронного аукціону і про те, що неналежність обраного позивачем способу захисту є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В. від 23.12.2025 у справі №916/141/25(916/2727/24) за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження; встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу та будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 07.01.2026.
В подальшому ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.01.2026 вирішено розглянути апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАПРОДКОНТРАКТ" на рішення Господарського суду Одеської області від 22.10.2025 у справі №916/141/25(916/2727/24) поза межами строку, встановленого частиною першою статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк, достатній для забезпечення можливості реалізації учасниками процесу відповідних процесуальних прав з урахуванням запровадженого в Україні воєнного стану, та призначено дану справу до розгляду на 11.03.2026 о 10:00.
10.03.2026 до суду апеляційної інстанції від Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАПРОДКОНТРАКТ" надійшло клопотання б/н від 10.03.2026 (вх.№4796/25/Д5 від 10.03.2026) про відкладення розгляду справи №916/141/25(916/2727/24).
Протокольною ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.03.2026 було задоволено вищезазначене клопотання Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАПРОДКОНТРАКТ" та відкладено розгляд справи №916/141/25(916/2727/24) на 25.03.2026 об 11:30.
Протокольною ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.03.2026 у судовому засіданні у справі №916/141/25(916/2727/24) було оголошено перерву до 10:00 год 29.04.2026, а протокольною ухвалою суду від 29.04.2026 – до 10:00 год 24.06.2026.
У судовому засіданні 24.06.2026, проведеному в режимі відеоконференції, представник Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАПРОДКОНТРАКТ" підтримав апеляційну скаргу; представники Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Національного банку України висловили заперечення проти її задоволення; інші учасники справи участі не брали, хоча були належним чином сповіщені про дату, час та місце його проведення, що підтверджується матеріалами справи (т.8 а.с.41, 43).
Державне підприємство "СЕТАМ" та державний нотаріус Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса Ставнійчук Аліна Олександрівна своїм правом згідно з частиною першою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не скористалися, відзивів на апеляційну скаргу не надали, що в силу частини третьої статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.
За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши пояснення представників Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАПРОДКОНТРАКТ", Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Національного банку України, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм права, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 29.07.2019 у справі №916/302/16, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.10.2021 та постановою Верховного Суду від 07.06.2022, задоволено позов Національного банку України до Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАПРОДКОНТРАКТ"; в рахунок погашення заборгованості Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" перед Національним банком України за кредитним договором №29 про рефінансування від 26.11.2009 у сумі 3162606403,14 грн звернуто стягнення на нерухоме майно, що є предметом іпотеки за іпотечним договором від 26.11.2009, за реєстровим номером 4127, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю., та належить Публічному акціонерному товариству "ОДЕСАПРОДКОНТРАКТ", а саме: цілісний майновий комплекс за адресою: м. Одеса, 19 км Старокиївської дороги, будинок 34, реєстраційний номер 323875851101; визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
29.08.2019 на виконання рішення Господарського суду Одеської області від 29.07.2019 у справі №916/302/16 було видано відповідні накази.
04.12.2019 на виконання доручення Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було складено акт про опис та арешт нерухомого майна у виконавчому провадженні №60107977 від 19.09.2019, відкритому постановою Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Івашоти Івана Миколайовича на підставі наказу Господарського суду Одеської області №916/302/16 від 29.08.2019 щодо визначення способу реалізації нерухомого майна, як предмета іпотеки, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Згідно зі звітом про оцінку нерухомого майна у виконавчому провадженні №60107977, який 29.08.2023 був складений Товариством з обмеженою відповідальністю "Європейський центр консалтингу та оцінки", вартість вказаного нерухомого майна становила 132148000 грн з урахуванням ПДВ.
На виконання доручення Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України державним виконавцем був складений акт від 22.09.2023 щодо перевірки на предмет цілісності нерухомого майна, описаного та арештованого постановою від 04.12.2019 у виконавчому провадженні №60107977.
В подальшому нерухоме майно було передано Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на реалізацію через проведення електронного аукціону (торгів) до Державного підприємства "СЕТАМ" за початковою ціною, визначеною у звіті про оцінку нерухомого майна, а саме: 132148000 грн з ПДВ.
Перший електронний аукціон (торги) з продажу нерухомого майна за реєстраційним номером лота 536625 із початковою ціною 132148000 грн з ПДВ 27.12.2023 не відбувся через відсутність допущених учасників торгів, про що свідчить протокол №602835 проведення електронного аукціону (торгів) з офіційної сторінки онлайн-аукціона Державного підприємства "СЕТАМ".
Другий електронний аукціон (торги) з продажу нерухомого майна за реєстраційним номером лота 543741 із уціненою початковою ціною 112325800 грн з ПДВ 07.02.2024 також не відбувся внаслідок відсутності допущених учасників торгів, що оформлено протоколом №605310 проведення електронного аукціону (торгів) з офіційної сторінки онлайн-аукціона Державного підприємства "СЕТАМ".
Третій електронний аукціон (торги) з продажу нерухомого майна за реєстраційним номером лота 546023 із уціненою початковою ціною 92503600 грн з ПДВ 20.03.2024 не відбувся у зв`язку з відсутністю допущених учасників торгів, що підтверджується протоколом №607684 проведення електронного аукціону (торгів) з офіційної сторінки онлайн-аукціона Державного підприємства "СЕТАМ".
27.03.2024 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшло повідомлення Національного банку України №63-0005/23291 від 27.03.2024 про намір залишити за собою нереалізоване на третіх електронних торгах нерухоме майно за початковою ціною третіх електронних торгів 92503600 грн з ПДВ шляхом заліку забезпечених вимог Національного банку України в рахунок ціни вищезазначеного нерухомого майна.
Відповідно до складеного державним виконавцем Яковенком В.А. акту про реалізацію предмета іпотеки №60107977/6-20.1 від 27.03.2024, складеного державним виконавцем Яковенком В.А. та затвердженого начальником Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нещадимом І.С., нереалізоване на третіх електронних торгах нерухоме майно залишено за Національним банком України за початковою ціною третіх електронних торгів 92503600 грн з ПДВ шляхом заліку забезпечених вимог Національного банку України в рахунок ціни вищезазначеного майна. 
27.03.2024 примірник акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки №60107977/6-20.1 від 27.03.2024 був направлений до Державного підприємства "СЕТАМ", після чого останнє листом №235/4819-3-24/9 від 05.04.2024 надіслало нотаріально посвідчену копію цього акту Публічному акціонерному товариству "ОДЕСАПРОДКОНТРАКТ".
26.06.2024 державним нотаріусом Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одеса Ставнійчук Аліною Олександрівною проведено державну реєстрацію права власності держави Україна в особі органу державної влади – Національного банку України на цілісний майновий комплекс Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАПРОДКОНТРАКТ" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 323875851101), що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №384745781 від 28.06.2024. Підставою для проведення державної реєстрації права власності вказано свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися №4-485 від 26.06.2024.
З матеріалів справи також вбачається, що Публічне акціонерне товариство "ОДЕСАПРОДКОНТРАКТ" 01.11.2023 звернулося до Господарського суду Одеської області зі скаргою на неправомірні дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій просило суд:
-поновити строк на подання вказаної скарги з визнанням поважними причин пропуску цього строку;
-визнати неправомірними дії державного виконавця у виконавчому провадженні №60107977 від 19.09.2019 щодо визначення вартості майна – цілісного майнового комплексу Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАПРОДКОНТРАКТ";
-визнати недійсною оцінку цілісного майнового комплексу Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАПРОДКОНТРАКТ", оформлену звітом про оцінку майна суб`єкта оціночної діяльності – суб`єкта господарювання Товариством з обмеженою відповідальністю "Європейський центр консалтингу та оцінки";
-визнати неправомірними дії державного виконавця у виконавчому провадженні №60107977 від 19.09.2019 щодо здійснення 22.09.2023 перевірки майна на предмет його цілісності, описаного та арештованого постановою від 04.12.2019;
-зобов`язати державного виконавця усунути допущені порушення із неухильним дотримання норм та положень Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, шляхом: 1) проведення особисто державним виконавцем нового огляду нерухомого майна за участю представників Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАПРОДКОНТРАКТ" на предмет його цілісності на поточну дату; 2) проведення повноважними представниками суб`єкту оціночної діяльності – суб`єкта господарювання нового безпосереднього огляду нерухомого майна за участю представників Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАПРОДКОНТРАКТ"; 3) складання суб`єктом оціночної діяльності – суб`єктом господарювання нового звіту про оцінку нерухомого майна за результатом його безпосереднього огляду за участю представників Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАПРОДКОНТРАКТ"; 4) належного письмового повідомлення Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАПРОДКОНТРАКТ" про визначену ринкову вартість нерухомого майна за результатами нової оцінки нерухомого майна, здійсненою суб`єктом оціночної діяльності – суб`єктом господарювання за результатами його безпосереднього огляду за участі представників Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАПРОДКОНТРАКТ" зі спрямуванням останньому нового звіту про оцінку нерухомого майна.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.12.2023 у справі №916/302/16 поновлено боржнику строк на подання скарги до суду; частково задоволено скаргу; визнано недійсною оцінку цілісного майнового комплексу Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАПРОДКОНТРАКТ", оформлену звітом про оцінку майна, складеним 29.08.2023 суб`єктом оціночної діяльності – Товариством з обмеженою відповідальністю "Європейський центр консалтингу та оцінки"; у задоволенні решти вимог скарги відмовлено.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.02.2024 скасовано ухвалу Господарського суду Одеської області від 25.12.2023 у справі №916/302/16; відмовлено у задоволенні клопотання боржника про визнання поважними причин пропуску строку та поновлення боржнику строку на подання скарги на неправомірні дії державного виконавця у виконавчому провадженні №60107977 від 19.09.2019 щодо визначення вартості майна – цілісного майнового комплексу Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАПРОДКОНТРАКТ"; скаргу залишено без розгляду.
Постановою Верховного Суду від 18.04.2024 скасовано постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.02.2024 у справі №916/302/16 та передано справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.06.2024 залишено без змін ухвалу Господарського суду Одеської області від 25.12.2023 у справі №916/302/16.
Постановою Верховного Суду від 17.09.2024 частково задоволено касаційні скарги Національного банку України і Міністерства юстиції України; скасовано ухвалу Господарського суду Одеської області від 25.12.2023 в оскаржуваній частині та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.06.2024 у справі №916/302/16; справу у цій частині передано на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.
За результатами нового розгляду ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.01.2025 у справі №916/302/16, яка залишена без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.04.2025 і постановою Верховного Суду від 19.06.2025, задоволено скаргу Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАПРОДКОНТРАКТ" на неправомірні дії державного виконавця в частині, переданій на новий розгляд постановою Верховного Суду від 17.09.2024; визнано недійсною оцінку цілісного майнового комплексу Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАПРОДКОНТРАКТ", яка оформлена звітом про оцінку майна, складеним суб`єктом оціночної діяльності – Товариством з обмеженою відповідальністю "Європейський центр консалтингу та оцінки".
Предметом спору у даній справі є вимоги про визнання недійсним та скасування результатів електронного аукціону (торгів), визнання недійсним та скасування протоколу проведення електронного аукціону (торгів), визнання недійсним та скасування акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та скасування рішення державного реєстратора.
Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд послався, зокрема, на неналежність обраного позивачем способу захисту у вигляді заявлених у межах цієї справи позовних вимог.
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду погоджується з висновком Господарського суду Одеської області про відмову у задоволенні позову саме внаслідок неналежності та неефективності обраного позивачем способу захисту, враховуючи наступне.
Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно із частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Статтею 4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.
Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.
Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.
Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, необхідно виходити із його ефективності, а це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення – гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Європейський суд вказав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.
У справі "Белеш та інші проти Чеської Республіки" Європейський суд з прав людини зауважив, що право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав та обов`язків.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 04.12.1995 у справі "Белле проти Франції" для того щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає не лише запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права, оскільки обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права.
Враховуючи вищевикладене, господарський суд повинен встановити на що саме спрямований позов та вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту в обраний позивачем спосіб.
Дослідивши підстави позову у цій справі, мету та спрямованість останнього через призму доводів позивача, колегія суддів дійшла висновку про те, що у даному випадку Публічне акціонерне товариство "ОДЕСАПРОДКОНТРАКТ", посилаючись на незаконність проведення електронного аукціону (торгів) з реалізації належного йому цілісного майнового комплексу з урахуванням скасованої у судовому порядку оцінки нерухомого майна та, як наслідок, неправомірність набуття державою Україна в особі органу державної влади – Національного банку України права власності на це майно, прагне повернути собі вказаний цілісний майновий комплекс.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що підставою набуття у власність нерухомого майна, придбаного на прилюдних торгах, є договір купівлі-продажу (укладення якого підтверджується протоколом електронних торгів) та дії сторін, спрямовані на передання нерухомого майна у володіння покупця (затвердження акту про проведені електронні торги, видача або надсилання його покупцю, звернення покупця до державного реєстратора з метою державної реєстрації права власності за покупцем). 
Відповідно до частин шостої, восьмої, дев`ятої статті 61 Закону України "Про виконавче провадження" у разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду. У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дня надходження від виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різницю між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати виконавчого провадження, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягуються виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові. Майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу виконавець виносить постанову. За фактом такої передачі виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на таке майно.
Отже, в разі залишення стягувачем за собою нереалізованого майна оформлення та підписання договору купівлі-продажу майна як окремого документа законодавством не передбачено. Натомість такий договір укладається шляхом звернення виконавця до стягувача з пропозицією вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна з одночасним припиненням права вимоги стягувача до боржника в межах вартості нереалізованого майна (оферта) та виявлення стягувачем волі залишити за собою це майно (акцепт). Виконання договору з боку покупця (стягувача) полягає у внесенні на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби або рахунок приватного виконавця різниці між вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на користь стягувача, якщо вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. На підтвердження виконання договору з боку покупця виконавець виносить постанову про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу.
Подальші дії покупця (стягувача) та виконавця спрямовані на передання нерухомого майна у володіння покупця. З цією метою виконавець складає акт та видає або надсилає його покупцю, покупець отримує свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, якщо вони не відбулися (стаття 72 Закону України "Про нотаріат"), звертається до державного реєстратора з метою державної реєстрації права власності за покупцем.
Реалізація майна на прилюдних торгах полягає у продажу цього майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на нього до покупця – переможця прилюдних торгів. Тому, враховуючи передбачені законодавством щодо прилюдних торгів особливості, проведення таких торгів є правочином. Такий висновок узгоджується з приписами статей 650, 655 і частини четвертої статті 656 Цивільного кодексу України, які відносять до договорів купівлі-продажу купівлю-продаж на публічних торгах і визначають, що до таких договорів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті (постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.11.2021 у справі №925/1351/19, від 07.07.2020 у справі №438/610/14-ц, від 06.07.2022 у справі №914/2618/16, від 28.09.2022 у справі №483/448/20).
Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, – державна виконавча служба й організатор електронних торгів. Покупцем, відповідно, є їхній переможець. Виходячи з наведеного, сторонами договору, оформленого за результатами проведених електронних торгів, є продавці – державна виконавча служба й організатор цих торгів, та покупець – переможець торгів.
Отже, як обґрунтовано зазначив в оскаржуваному рішенні місцевий господарський суд, виходячи з обставин цієї справи, Національний банк України є покупцем нерухомого майна – цілісного майнового комплексу Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАПРОДКОНТРАКТ" (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 323875851101) за договором купівлі-продажу, укладеним із державним виконавцем, як продавцем. Водночас Публічне акціонерне товариство "ОДЕСАПРОДКОНТРАКТ" не є стороною відповідного договору купівлі-продажу нерухомого майна.
Якщо позивач не був стороною договору купівлі-продажу, укладеного на електронних торгах (аукціоні), і, наприклад, вважає, що переможець торгів є недобросовісним та не набув право власності на придбане майно, він може скористатися прямо визначеним законом для таких спірних правовідносин способом захисту права. Застосування вимоги про витребування майна з чужого володіння не потребує оскарження результатів аукціону (торгів) чи викладеного в окремому документі договору купівлі-продажу майна (постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2024 у справі № 910/2592/19, від 01.10.2019 у справі №910/3907/18, від 05.10.2021 у справі №910/18647/19, від 04.07.2023 у справі №233/4365/18).
Метою позову про витребування майна з чужого володіння (незалежно від того, на підставі приписів яких статей Цивільного кодексу України цю вимогу заявив позивач) є забезпечення введення позивача у володіння майном, якого він був незаконно позбавлений. Так, у випадку нерухомого майна означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на таке майно (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №653/1096/16-ц, від 07.11.2018 у справі №488/5027/14-ц, від 07.11.2018 у справі №488/6211/14-ц, від 14.11.2018 у справі №183/1617/16, від 28.11.2018 у справі №504/2864/13-ц, від 30.06.2020 у справі №19/028-10/13, від 16.02.2021 у справі №910/2861/18, від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц, від 14.12.2021 у справі №344/16879/15-ц).
Рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого володіння є підставою для внесення запису про державну реєстрацію за позивачем (у спірних правовідносинах – за боржником) права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем (у спірних правовідносинах - за переможцем аукціону) до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №488/5027/14-ц, від 14.11.2018 у справі №183/1617/16, від 19.05.2020 у справі №916/1608/18, від 30.06.2020 у справі №19/028-10/13, від 22.06.2021 у справі №200/606/18, від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц) незалежно від того, чи таке витребування відбувається у порядку віндикації (статті 387-388 Цивільного кодексу України), чи у порядку, визначеному для повернення майна від особи, яка набула його за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (статті 1212-1215 Цивільного кодексу України), чи у порядку примусового виконання обов`язку в натурі (пункт 5 частини другої статті 16 Цивільного кодексу України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі №910/12525/20 (у спорі про визнання недійсними відкритих торгів, протоколу електронного аукціону та договору купівлі-продажу) викладено висновок про те, що торги є правочином. Якщо вони завершуються оформленням договору купівлі-продажу, то оскаржити можна договір, а вимоги про визнання недійсними торгів (аукціону) та протоколу електронного аукціону не є належними та ефективними способами захисту. Подібний висновок викладений і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2022 у справі №908/976/19.
Оскільки продаж майна на публічних торгах є правочином, то оскаржити останній можна за певних умов (зокрема, у разі ефективності такого способу захисту для позивача), а не протокол як документ, який засвідчує вчинення цього правочину. Вимоги про визнання недійсними протоколу публічних торгів є неналежним і неефективним способом захисту. Такий самий підхід слід застосовувати і щодо оскарження іншого документа – акта про проведені електронні торги (постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2023 у справі №233/4365/18, від 15.09.2022 у справі №910/12525/20, від 28.09.2022 у справі №483/448/20).
Видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) є передбаченою пунктом 5 частини першої статті 34 Закону України "Про нотаріат" окремою нотаріальною дією, спрямованою на посвідчення відповідного права переможця аукціону, тобто є юридичним оформленням факту, що відбувся на підставі правочину. Видача свідоцтва не тягне переходу права власності на нерухоме майно від боржника до покупця. Свідоцтво є лише підставою для державної реєстрації права власності за покупцем (переможцем аукціону), але не є правовстановлюючим документом, і вичерпує свою дію із здійсненням такої реєстрації. 
За змістом глави 12 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, на відміну від дій із нотаріального посвідчення правочинів, нотаріус, який вчиняє нотаріальну дію з видачі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, не встановлює дійсні наміри сторін до вчинення правочину, відсутність заперечень щодо кожної з умов правочину, а перевіряє тільки факт набуття права власності на нерухоме майно конкретним набувачем і підтвердження цього права внаслідок проведення прилюдних торгів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 02.11.2021 у справі №925/1351/19).
Відтак визнання недійсним свідоцтва як документа, який видав нотаріус для підтвердження права власності переможця аукціону (покупця), не захистить права позивача, які останній вважає порушеними. З огляду на те, що цей документ не породжує жодного права, позовна вимога про визнання свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів недійсним не є належним способом захисту (постанова Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2022 у справі №914/2618/16, від 21.09.2022 у справі №908/976/19, від 13.02.2024 у справі №910/2592/19).
Функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Гарантування державою об`єктивності, достовірності, повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження й обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав є загальними засадами цієї реєстрації (пункт 1 частини першої статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). 
Однією з підстав державної реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду, яке набрало законної сили, щодо права власності на це майно (пункт 9 частини першої статті 27 вказаного Закону у редакції, чинній на час вчинення запису).
Цей припис слід розуміти так, що рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем. Інакше кажучи, для внесення на підставі такого рішення суду до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем, не потрібно за окремою позовною вимогою скасовувати рішення державного реєстратора про проведення такої реєстрації за відповідачем (близькі за змістом висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №488/5027/14-ц, від 30.06.2020 у справі №19/028-10/13).
Тобто відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Між тим, така позовна вимога в межах даної справи позивачем не заявлена. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі №466/8649/16-ц).
Отже, заявлення позивачем окремої позовної вимоги про скасування рішення державного реєстратора не є необхідним для ефективного захисту прав та інтересів, які позивач вважає порушеними (подібний висновок Великої Палати Верховного Суду відображений у постановах від 06.07.2022 у справі №914/2618/16 та від 13.02.2024 у справі № 910/2592/19).
Враховуючи вказане вище, колегія суддів дійшла висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позову з підстав неправильності та неефективності обраного позивачем способу захисту.
При цьому, беручи до уваги те, що позовні вимоги у даній справі не відповідають належним та ефективним способам захисту, останні, відповідно, не підлягають і розгляду по суті, адже обрання позивачем неналежного способу захисту вже є самостійною та достатньою підставою для відмови у позові.
Даний висновок Південно-західного апеляційного господарського суду повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 03.12.2020 у справі №5017/1221/2012 та від 18.05.2022 у справі №914/1191/20.
За таких обставин, беручи до уваги неналежність та неефективність обраного позивачем способу захисту, оцінка доводам сторін, які стосуються суті позовних вимог, апеляційним господарським судом не надається.
Відмовляючи у позові через неналежний спосіб захисту суд має утриматися від встановлення фактів та надання правових оцінок, які створять преюдицію для сторін конфлікту у разі звернення з іншим позовом (постанови Верховного Суду від 11.09.2025 у справі №916/4532/24, від 13.06.2024 у справі №924/620/23 та від 07.02.2024 у справі №925/1368/22).
Зазначене безпідставно залишилося поза увагою місцевого господарського суду, який, встановивши неналежність обраного позивачем способу захисту у вигляді заявлених у межах цієї справи позовних вимог, також надав правову оцінку проведеному електронному аукціону, з результатами якого не погоджується Публічне акціонерне товариство "ОДЕСАПРОДКОНТРАКТ". Однак, вказане не зумовлює необхідності скасування рішення Господарського суду Одеської області від 22.10.2025 у справі №916/141/25(916/2727/24), адже, беручи до уваги недопустимість скасування судового рішення з одних лише формальних міркувань, таке порушення жодним чином не призвело до прийняття неправильного по суті рішення
Окремо колегія суддів зазначає, що посилання апелянта на подальше визнання у судовому порядку недійсною оцінки нерухомого майна, оформленої звітом суб`єкта оціночної діяльності, саме по собі не свідчить про наявність підстав для задоволення заявлених у даній справі позовних вимог. Визнання недійсною оцінки майна означає лише встановлення порушень під час визначення його вартості у виконавчому провадженні, однак не змінює характеру та предмета судового захисту, за яким звернулася особа. Навіть за умови підтвердження неправомірності окремих дій виконавця чи суб`єкта оціночної діяльності суд зобов`язаний перевірити, чи здатний обраний позивачем спосіб захисту забезпечити реальне та остаточне поновлення порушеного права. Вирішення цього питання є первинним порівняно з оцінкою обставин, які покладені в основу позову. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала, що судовий захист має бути повним та ефективним, а обраний спосіб захисту повинен безпосередньо приводити до відновлення порушеного права, а не створювати передумови для подальших судових спорів. Тому навіть встановлення певних порушень при реалізації майна не усуває необхідності застосування саме того способу захисту, який відповідає характеру спірного права та здатний забезпечити його відновлення. У протилежному випадку судове рішення не відповідатиме принципу процесуальної економії та вимозі ефективності судового захисту.
Не заслуговують на увагу і доводи скаржника про те, що внаслідок реалізації предмета іпотеки за заниженою вартістю він втратив частину регресної вимоги до основного боржника, адже сам по собі можливий вплив реалізації майна на розмір майнових вимог позивача до третіх осіб не трансформує неналежний спосіб захисту у належний та не звільняє позивача від обов`язку обрати такий спосіб захисту, який безпосередньо спрямований на відновлення порушеного права. Відтак наведені апелянтом міркування не спростовують висновку про те, що заявлені у даній справі вимоги не перебувають у належному причинно-наслідковому зв`язку із тим результатом, досягнення якого фактично прагне позивач.
Додатково Південно-західний апеляційний господарський суд зауважує, що відмова у задоволенні позовних вимог у цій справі не позбавляє позивача можливості реалізувати своє право на судовий захист у належний та ефективний спосіб, передбачений законом, шляхом звернення до суду з вимогами, сформульованими так, щоб вони забезпечували реальне відновлення майнової сфери боржника та досягнення цілей процедури банкрутства.
У викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах (правова позиція Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16).
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" унормовано, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
В силу статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Перевіривши відповідно до статті 270 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в цілому об`єктивно розглянув у судовому процесі обставини справи в їх сукупності, у зв`язку з чим дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позову саме внаслідок неналежності та неефективності обраного позивачем способу захисту.
Доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції; твердження апелянта про порушення Господарським судом Одеської області норм права при ухваленні рішення від 22.10.2025 у справі №916/141/25(916/2727/24) не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового акту колегія суддів не вбачає.
Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ОДЕСАПРОДКОНТРАКТ" залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 22.10.2025 у справі №916/141/25(916/2727/24) – без змін.
Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Публічне акціонерне товариство "ОДЕСАПРОДКОНТРАКТ".
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у строк, який обчислюється відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено та підписано 25.06.2026.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя К.В. Богатир

Суддя Л.В. Поліщук