УХВАЛА

17 червня 2026 року
м. Київ

справа № 522/10526/22
провадження № 61-8024ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 04 червня 2025 року та постанову Одеського апеляційного суду від 09 квітня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» про стягнення заробітної плати за фактично відпрацьований час, визнання незаконним і скасування наказу та рішення про звільнення та поновлення на посаді, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у серпні 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів», в якій просила: стягнути з Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» на користь ОСОБА_1 , заробітну плату за виконання посадових обов`язків начальника причалу № 195 «Ярмарочна» Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» за період з 01 червня 2020 року по 15 липня 2022 року включно в сумі 200 175,00 грн; визнати незаконними та скасувати рішення Ради Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» від 15 липня 2022 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника причалу № 195 «Ярмарочна» та наказ т.в.о. директора Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» ОСОБА_2 № 23-вк від 15 липня 2022 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника причалу № 195 «Ярмарочна»; стягнути з Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу, у зв`язку із незаконним звільненням з посади начальника причалу № 195 «Ярмарочна» за період з 16 липня 2022 року - по день ухвалення судом рішення про поновлення її на посаді начальника причалу № 195 «Ярмарочна».
Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 04 червня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 
Додатковим рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 19 серпня 2025 року заяву Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі у розмірі 10 000,00 грн.
Постановою Одеського апеляційного суду від 09 квітня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Приморського районного суду міста Одеси від 04 червня 2025 року залишено без змін.
Додатковою постановою Одеського апеляційного суду від 09 квітня 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Додаткове рішення Приморського районного суду міста Одеси від 19 серпня 2025 року залишено без змін.
ОСОБА_1 у червні 2026 року засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 04 червня 2025 року та постанову Одеського апеляційного суду від 09 квітня 2026 року. ОСОБА_1 посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права і просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19  грудня 1997 року).
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Рішенням Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023, зокрема, визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
У касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених Кодексом (абзац четвертий пункту 7.5. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).
Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).
Внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики (абзац другий пункту 7.8. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).
Припис пункту 2 частини третьої статті 389 Кодексу, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбачним за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності (пункт 7.9. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 09 вересня 2022 року справу № 522/10526/22 визнано малозначною та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
ОСОБА_1 у касаційній скарзі вказує, що справа має виняткове значення для учасника, яким подається касаційна скарга, оскільки виходячи з співвідношення ціни позову та її майнового стану, а також через те, що ОСОБА_1 було відмовлено у можливості поновлення на роботі.
Позивачка звернулась до суду через те, що не отримала заробітну плату за відпрацьовані два роки та була незаконно звільнена.
З огляду на те, що позивачка є пенсіонеркою та отримує пенсію, розмір якої недостатній для нормального існування. Отже, сума, яка зазначена до стягнення у порівнянні з пенсією, яку отримує позивачка, є дуже значною на відміну від народних депутатів, які запровадили так звані «касаційні фільтри» по критерію ціни позову. Ймовірно вони міряли громадяни по своїх доходах.
Розмір доходів позивачки становить 4 564,37 грн на місяць, що підтверджується виданою в електронному вигляді довідкою про доходи № 8700 8377 8779 2696 від 27 квітня 2026 року. Довідка сформована засобами автоматичних систем Пенсійного фонду України, роздруківка додається.
Таким чином, з огляду на розмір доходів позивачки, можливість стягнути неотриману заробітну плату має виняткове значення.
Проте ОСОБА_1 не обґрунтовує в чому проявляється виняткове значення цієї справи. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що справа має виняткове значення для учасника справи.
Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять. 
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
Таким чином, оскаржені рішення ухвалені у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 04червня 2025 року та постанову Одеського апеляційного суду від 09 квітня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Громадської організації «Водно-моторне спортивно-оздоровче товариство рибалок-любителів» про стягнення заробітної плати за фактично відпрацьований час, визнання незаконним і скасування наказу та рішення про звільнення та поновлення на посаді, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков 

В. І. Крат