Справа № 683/821/26
2/683/931/2026 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2026 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючої – судді Кутасевич О.Г.
з участю секретаря судового засідання Братенка В.В.

розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинові цивільну справу №683/821/26, 2/683/931/2026 за позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

У березні 2026 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області та просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .
В обґрунтування заявленого позову посилаються на те, що указаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не був зареєстрований у встановленому законом порядку та належав до суспільної групи «колгоспний двір», головою якого був ОСОБА_3 , а членами: дружина ОСОБА_1 , донька ОСОБА_4 , донька ОСОБА_5 . 
Указує, що вона та доньки ОСОБА_1 та ОСОБА_6 у 2006 та 2007 році виписались з вказаного домоволодіння, свої права на частку у колгоспному дворі не заявляли, а тому вона є єдиним спадкоємцем майна після смерті чоловіка та у встановленому законом порядку прийняла спадщину. Однак, оформити спадкові права на вищезазначене нерухоме майно вона не може через те, що право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не було зареєстроване у встановленому законом порядку, у зв`язку із чим нотаріус відмовив в оформлені спадщини. 
Ураховуючи викладене та беручи до уваги, що у позасудовому порядку позивач не може захистити своє право власності, просив позов задовольнити.
У судове засідання позивачка не з`явилась, її представник ОСОБА_7 подав заяву про розгляд справи у його та позивачки відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить позов задовольнити.
Відповідач – Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направила, подавши письмову заяву, у якій розгляд справи просить проводити у відсутності представника, проти позову не заперечує. 
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Судом установлено, що відповідно до договору купівлі-продажу ОСОБА_2 від 24 жовтня 1986 року придбав у ОСОБА_8 належний їй житловий будинок, хлів та льох в с.Капустин.
Указаний договір протягом шести місяців з дня його укладення не був зареєстрований у виконкомі Капустинської сільської ради народних депутатів. 
На час придбання зазначеного будинку ОСОБА_2 перебував у шлюбі із позивачкою ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії № НОМЕР_1 від 05 жовтня 1986 року.
Згідно рішення Капустинської сільської ради №3 від 24 грудня 2002 року вказаному будинку присвоєно адресу АДРЕСА_1 , що підтверджується також технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовлений 06 вересня 2024 року.
Згідно довідки КП «Бюро технічної інвентаризації Старокостянтинівської міської ради» №2477 від 14 жовтня 2024 року право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 не зареєстровано.
Як убачаються із витягу із погосподарської книги, виданої старостою Капустинського старостинського округу Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області відомості по договору купівлі продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 відсутні, тому надано було інформацію про належність вказаного будинку до соціальної групи «колгоспний двір».
Разом з тим, ураховуючи, що вказаний будинок був придбаний ОСОБА_2 24 жовтня 1986 року, він не може належати до суспільної групи «колгоспний двір» та є спільною сумісною власністю подружжя.
Судом також установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який на день своєї смерті проживав за адресою АДРЕСА_1 разом із дружиною ОСОБА_1 . 
19 квітня 2024 року за заявою ОСОБА_1 заведено спадкову справу №183/2024 до майна померлого ОСОБА_2 .
Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України).
Отже, ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, яку складає житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 .
Зазначені обставини підтверджуються: паспортними даними позивачки; свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 ; копією витягу із погосподарської книги виданої старостою Капустинського старостинського округу Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області; договором купівлі - продажу житлового будинку від 24 жовтня 1976 року; матеріалами спадкової справи № 183/2024, заведеної 19 квітня 2024 року державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ; довідкою КП «БТІ Старокостянтинівської міської ради» №2477 від 14 жовтня 2024 року.
04 грудня 2024 року державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Заворотною Т.Г., відмовлено ОСОБА_1 в оформленні її спадкових прав за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що право власності спадкодавця на зазначений будинок не зареєстровано.
Відповідно до статті 224 ЦК Української РСР за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Статтею 227 ЦК Української РСР передбачалася обов`язкова нотаріальна форма договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) і його реєстрація органами місцевого самоврядування.
Згідно зі статтею 47 ЦК Української РСР нотаріальне посвідчення угод обов`язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою статті 48 цього Кодексу.
Згідно зі статтею14 Закону Української РСР від 25 грудня 1974 року № 3377-VІІІ "Про державний нотаріат"в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, до повноважень виконавчих комітетів міських, селищних, сільських Рад народних депутатів у населених пунктах, де немає державних нотаріальних контор, належало право посвідчувати угоди (договори, довіреності та ін.), крім договорів про надання у безстрокове користування земельних ділянок для спорудження індивідуальних житлових будинків і угод, які стосуються майна, що знаходиться за кордоном, або прав, які мають бути здійснені за кордоном.
Статтею 2 Інструкції Про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 19 січня 1976 року № 1/5, передбачено, що нотаріальні дії у виконавчих комітетах міських, селищних, сільських Рад народних депутатів трудящих вчиняють голова, заступник голови або секретар виконавчого комітету, на яких за рішенням виконавчого комітету відповідної ради трудящих покладено вчинення нотаріальних дій.
Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад та закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, проведення технічної інвентаризації є необов`язковим.
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.
Згідно із частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Ураховуючи, що ОСОБА_2 набув право власності на житловий будинок на підставі договору купівлі-продажу, який був нотаріально посвідчений 24 жовтня 1986 року виконавчим комітетом Капустинською сільської ради народних депутатів Старокостянтинівського району Хмельницької області, однак не був зареєстрований у книзі для запису нотаріальних дій із дотриманням порядку, визначеного статтями 47, 153,224, 225, 227 ЦК Української РСР, статтями14, 35 Закону Української РСР від 25 грудня 1974 року № 3377-VІІІ "Про державний нотаріат"в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, однак вказаний договір купівлі-продажу продавцем не оспорювався, спадкоємець ОСОБА_2 . ОСОБА_1 у позасудовому порядку позбавлена можливості оформити свої спадкові права, а тому суд уважає, що є всі підстави для визнання за позивачкою права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .
Вимог про стягнення судових витрат позивачка не заявляла. 
Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 263-265 ЦПК України, суд 

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання:  АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Відповідач: Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, місце знаходження: вул. Острозького,41 м. Старокостянтинів Хмельницька область, 31100, код ЄДРПОУ 36027760.
Текст рішення складено 06 травня 2026 року.

Суддя