Долинський районний суд Кіровоградської області 

____________________________________________________________________________
26.05.2026 	Справа №: 388/254/26	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.05.2026 року	м. Долинська	

Суддя Долинського районного суду Кіровоградської області Баранський Д.М., за участю захисника Водзінського В.В., розглянув матеріали, що надійшли від відділення поліції № 1 Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2026 року о 01.00 годині у м. Долинській, пров. Транспортний, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 6820». Результат 2,06 проміле. Тест 02741. З результатом згоден. Від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся про місце та час розгляду справи, однак надіслав до суду письмові пояснення.
Захисник Заборський О.В. у судовому засіданні наполягав на закритті справи про адміністративне правопорушення за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя доходить до такого висновку. 
За змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 572353 від 22 січня 2026 року, цього ж дня о 01.00 годині у м. Долинській, пров. Транспортний, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2107», державний номерний знак НОМЕР_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою спеціального технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 6820». Результат 2,06 проміле. Тест 02741. З результатом згоден. Від керування транспортним засобом відсторонений, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
На відеозаписі з місця події, що доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, який був оглянутий у судовому засіданні, відображено автомобіль «ВАЗ 2107», який стоїть на узбіччі з увімкненим двигуном. До водія цього автомобіля підійшов поліцейський та повідомив, що ведеться відеофіксація, а також про попереднє керування водієм заднім ходом та допущення зіткнення з контейнером. Поліцейський попросив у водія заглушити двигун автомобіля, повторно попередив про відеофіксацію, роз`яснив причину зупинки, запропонував надати посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та страховий поліс. Водію повідомлено про вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди. Водій просить виписувати йому штраф, стверджує, що є винуватим. Водій назвав своє місце проживання. Поліцейський повідомив водієві, що він має ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Водію запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 6820». Водій погодився пройти такий огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Далі водій особисто перевірив на герметичність спеціальний мундштук та з цього приводу не висловив будь-яких зауважень. Йому роз`яснено порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Здійснено попередній забір повітря. Алкоголю у цьому повітрі виявлено не було. Водій продув у спеціальний технічний прилад. Результат 2,06 проміле. Поліцейський запитав у водія чи згоден він з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння, а він у свою чергу погодився з таким результатом. У медичний заклад водій їхати не бажає, оскільки погоджується з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці. Водієві повідомлено про складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, роз`яснено його права, а водій повідомив, що права йому відомі. Водій погоджується, що здійснив наїзд на сміттєві баки. Водій повідомив, що народився 1974 року. Водій відмовився отримувати копію протоколу про адміністративне правопорушення. Водію повідомлено про відсторонення його від права керування транспортним засобом, а також про тимчасове вилучення посвідчення водія. Водій не заперечує, що перебуває у стані сп`яніння.
Після цього водій почав зазначати, що транспортним засобом не керував, а керував його син. Він у свою чергу пересів. Водію запропоновано ознайомитися з матеріалами справи. Водій поставав у матеріалах справи без зауважень свої підписи. 
Отже, аналізуючи зміст відеозапису з місця події, можливо стверджувати, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки він особисто на місці події поліцейському про це зазначав. Поліцейський на місці водієві пояснював, що в нього є характерні ознаки алкогольного сп`яніння та у зв`язку із цим запропонував йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Після згоди водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та встановлення за результатами огляду у нього стану алкогольного сп`яніння, водій погодився з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці. 
ОСОБА_1 також поставив свій підпис про згоду з результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.
За роздруківкою огляду на стан алкогольного сп`яніння щодо ОСОБА_1 від 22 січня 2026 року слідує, що результат огляду на стан алкогольного сп`яніння становить 2,06 проміле. 
Згідно з п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306 (далі – ПДР України або Правила дорожнього руху»), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року N 1306 передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення настає, зокрема за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
За змістом пунктів 2-4, 6, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Відповідно до пунктів 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 9 листопада 2015 року N 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за N 1413/27858 (далі – Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Отже, оглядові на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, тобто внаслідок, зокрема запаху алкоголю з порожнини рота водія транспортного засобу, вираженого тремтіння пальців рук, порушення мови.
Згідно з п. 7 Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. 
Відповідно до чч. 1-5 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Аналізуючи вищезазначене, можливо зробити висновок, що оглядові на стан алкогольного сп`яніння підлягають водії транспортних засобів щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, тобто внаслідок, зокрема запаху алкоголю з порожнини рота водія транспортного засобу. Такий огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Вищезазначений порядок у цій справі про адміністративне правопорушення повністю дотриманий.
При цьому, наявність носія відеозапису з місця події є достатнім самостійним доказом проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, а присутність двох свідків вимагається виключно за неможливості поліцейським застосувати технічні засоби відеозапису. 
Зі змісту відеозапису з місця події слідує, що процедура проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння фіксувалась на нагрудну камеру закріплену на поліцейському. Відеозапис під час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння має безперервний характер. Про це свідчить зміст та характер відеозйомки. 
У цій справі до протоколу про адміністративне правопорушення особою, яка його склала додано відеозапис з нагрудної камери поліцейського. Цьому відеозапису суд надав оцінку у цій постанові, про що зазначено вище.
На переконання суду у цій справі поза будь-яким розумним сумнівом особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення доказано винуватість водія ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Суд не бачить підстав вважати, що відеозапис доданий до протоколу про адміністративне правопорушення є неналежним та недопустимим доказом. Цей відеозапис доданий до протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно має характер доказу. Його зміст відображає фактичні обставини цієї справи, про здійснення цієї відеозйомки ОСОБА_1 попереджався поліцейським на місці події. Тобто відсутні підстави вважати, що цей доказ поліцейським отримано з порушенням закону, а також, що цей доказ є неналежним, тобто не стосується цієї справи.
Одразу необхідно визнати неправдивими будь-які доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував. Особисто ОСОБА_1 на місці події поліцейському повідомив, що транспортним засобом попередньо керував та визнав свою причетність до дорожньо-транспортної пригоди. Після цього водій погодився, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, без будь-яких зауважень пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння та погодився з його результатами. Під час цієї досить тривалої процедури будь-хто з присутніх разом з водієм осіб не повідомив, що саме він, а не водій керував транспортним засобом. Тільки після повідомлення водієві про складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, його відсторонення від керування транспортним засобом, тимчасове вилучення посвідчення водія, він повідомив поліцейському, що транспортним засобом керував його син. Тобто ці дії ОСОБА_1 вчинив тільки після настання стосовно нього негативних наслідків, відповідно з метою їх ненастання. Знову ж таки, будь-хто з присутніх разом з водієм осіб не підтвердив своє керування транспортним засобом. 
Сукупність цього переконує суд у неправдивості всіх доводів з приводу непричетності ОСОБА_1 до керування транспортним засобом.
Є необґрунтованими вимоги про визнання акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22 січня 2026 року недопустимими доказами. Ці документи поліцейськими складено на місці події, згідно з вимогами Інструкції, тобто в установленому порядку. В акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічним засобів особисто ОСОБА_1 без будь-яких зауважень на місці події поставлено свій підпис про згоду з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Що стосується направлення, то воно є неналежним доказом, оскільки складання цього направлення за обставинами справи не вимагалось, оскільки ОСОБА_1 погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці. 
За цих самих обстави суд не бачить підстав вважати неналежним доказом протокол про адміністративне правопорушення. Необхідно зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення, окрім того, що є доказом у справі про адміністративне правопорушення, є також актом обвинуваченням особи в адміністративному правопорушення та у цій частині, відповідно не може бути визнаний недопустимим чи неналежним доказом. 
Потрібно зазначити, а також наголосити на тому, що ОСОБА_1 на місці погодився зі своїм результатом огляду на стан алкогольного сп`яніння 2,06 проміле, що й стало підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, а саме складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Оспорювання результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці можливо, однак до погодження з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці. У разі незгоди з оглядом на стан алкогольного сп`яніння на місці, огляд проводиться в медичному закладі. Зазначене безпосередньо визначено змістом ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Оспорювання результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці після погодження з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння та, відповідно після складання щодо особи протоколу про адміністративне правопорушення за визначеною правовою кваліфікацією адміністративного правопорушення, матиме наслідком неможливість проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі за встановленою процедурою, тобто відбудеться порушення положень ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Такі дії з боку водія є явно недобросовісними та суперечливими, тобто по суті мають неправомірний характер.
З огляду на вищезазначене, є необґрунтованими вимоги сторони захисту про витребування у цій справі доказів, а саме сертифікату відповідності спеціального технічного приладу. 
Сукупність досліджених судом у цій справі обставин, дає суду підстави стверджувати про відсутність підстав для направлення на доопрацювання протоколу про адміністративне правопорушення. 
Інші доводи сторони захисту вищезазначеного не спростовують, а відтак є необґрунтованими.
Суд наголошує на тому, що ОСОБА_1 будучи водієм зобов`язаний знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху. Наявність в особи права керування свідчить, що вона не може не знати Правил дорожнього руху. 
У цьому конкретному випадку поліцейським повністю дотримано вимоги ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а виключно порушення порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що регламентований цією статтею робить результати огляду на стан алкогольного сп`яніння недійсними.
На переконання суду в цій справі не мали місця порушення порядку здійснення поліцейським процесуальних дій, які суттєво вплинули на доказове значення отриманих фактичних даних, а також ніяким чином не звузили права водія або ж обмежили його в можливостях ефективного їх використання. 
Таким чином, можливо дійти до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.
Призначаючи адміністративне стягнення суд враховує особу правопорушника, обставини правопорушення, характер і тяжкість учиненого.
За змістом ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 665,60 грн, тобто 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст. ст. 23, 33-35, 38, ч. 1 ст. 130, ст. ст. 221, 247, 251, 252, 283, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід ДЕРЖАВИ 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень шістдесят копійок) судового збору (рахунок для сплати: UA178999980313131206000011525, банк: ГУК у Кіровоградській області, код: 37993783, код класифікації бюджетів 22030101).
Відмовити у клопотанні про витребування доказів, а також у клопотанні про направлення на доопрацювання протоколу про адміністративне правопорушення. 
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Кропивницького апеляційного суду. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено (ч. 2 ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Суддя Долинського  районного суду	Д. М. Баранський