Єдиний унікальний номер 211/627/26      Номер провадження 1-кп/211/901/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2026 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
за головуванням судді        ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання     ОСОБА_2 
прокурора (в режимі відеоконференції)     ОСОБА_3 ,
захисника (в режимі відеоконференціі)     ОСОБА_4 
обвинуваченого (в режимі відеоконференції)    ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження, відомості які внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025050000000600 від 17.09.2025 року, щодо 
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Краматорськ Донецької області, українця, громадянина України, має середньо-спеціальну освіту, не одружений, не працює, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей та інших осіб не має, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимий ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого у ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 14.10.2025 року, у невстановленому місці з невстановленого джерела, незаконно придбав десять одиниць осколково-фугасних 40-мм гранатометних пострілів HEDP M430АІ, які приніс та незаконно зберігав в невстановленому місці з метою подальшого збуту.
14 січня 2025 року приблизно о 21 год 00 хвл ОСОБА_5 із злочинним наміром на незаконний збут бойових припасів у мобільному застосунку "WhatsApp" домовився з оперативним покупцем ОСОБА_6 про продаж десяти одиниць осколково-фугасних 40-мм гранатометних пострілів HEDP М430АІ на территорії м.Дружківка Донецької області. У подальшому ОСОБА_5 поклав зазначені вищі гранатометні постріли до полієтіленового пакету та приніс до підвалу, розташованого в першому під`їзді будинку АДРЕСА_2 з метою їх подальшого збуту ОСОБА_6 
15.10.2025 року о 13 год 55 хвл ОСОБА_5 навмисно з корисливим мотивом, біля будину 2 по вул. Віктора Ліфоренка у м.Дружківка Донецької області зустрівся з ОСОБА_6 , від якого отримав винагороду у розмірі 5000 грн. Після чого ОСОБА_5 провів ОСОБА_6 до підвалу зазначеного будинку де незаконно збув останньому десять одиниць осколково-фугасних 40-мм гранатометних пострілів HEDP М430АІ, які виготовлені промисловим (заводським) способом, споряджені вибуховою речовиною. Конструктивно передбачено спорядження за (RDX) масою 31 грам. Зазначені гранатометні постріли є категорії бойових припасів.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні вину визнав повністю та пояснив, що в жовтні 2025 року він зустрів свого товарища, який знайшов бойові припаси у будинку батьків. Вони разом вирішили їх продати за 5000 грн., а винагороду поділити. У скоєному щиро кається.
Провина  ОСОБА_5  в скоєні злочину при обставинах встановлених вироком, повністю підтверджується доказами, які є в матеріалах провадження і узгоджуються між собою, що дозволяє суду зробити висновок про доведеність вини обвинуваченого в пред`явленому йому звинуваченні в повному обсязі.
Оцінюючи показання обвинуваченого, дані під час судового засідання, в частині скоєння злочину, суд, вважає, що вони відповідають дійсності, оскільки є послідовними, підтверджуються іншими доказами та не суперечать їм.
Пояснення обвинуваченого  ОСОБА_5  підтверджують протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з додатком від 21 вересня 2025 року; платіжна інструкція № 47707 від 23 вересня 2025 року; протокол огляду грошових коштів від 24 вересня 2025 року; протокол огляду грошових коштів від 15 жовтня 2025 року; протокол огляду оперативного покупця від 15 жовтня 2025 року; протокол вручення спеціальних технічних засобів від 16 жовтня 2025 року; висновок експерта № СЕ-19/105/14758-ВТХ від 22 жовтня 2025 року; довідка про категорію небезпечності виявленних вибухових матеріалів від 22 жовтня 2025 року; висновок експерта № СЕ-19/105/16631ВТХ від 09 грудня 2025 року; речові докази. 
Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками 21 вересня 2025 року у присутності понятих свідок ОСОБА_7 впізнав ОСОБА_5 , як особу, що має намір збути вогнепальну зброю.
24 вересня 2025 року були оглянуті грошові купюри у сумі 20000 гривень, що підтверджує відповідний протокол огляду.
15 жовтня 2025 року було оглянуто покупця ОСОБА_6 , якому надано 5000 гривень для придбання бойових припасів у ОСОБА_5 , що зазначено у відповідному протоколі.
15 жовтня 2025 року покупець ОСОБА_6 у присутності понятих передав поліетіленовий пакет із бойовими припасами, пояснивши, що придбав їх у ОСОБА_5 за гроші, які йому була надані раніше, що зазначено у відповідному протокоді.
Згідно із висновком експерта № СЕ-19/105-25/14758-ВТХ від 22 жовтня 2025 року представлені на дослідження об`єкти є осколково-фугасними 40-мм гранотометними пострілами HEDR M403А1 (10 од), які виготовлені промисловим (заводським) способом, споряджені вибуховую речовиною. Конструктивно передбачено спорядження зазначених пострілів, вибуховою речовиною групи бризантних, гексоген (RDX) масою 31 грам. Ці гранотометні постріли є категорією бойових припасів. Вибухове спорядження зазначених корпусів осколково-фугасних 40-мм гранатометних пострілів HEDR M403А1 для здійснення вибуху придатне.
Відповідно до довідки про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів від 22 жовтня 2025 року осколково-фугасні 40-мм гранотометні постріли HEDR M403А1 є небезпечними.
Згідно із висновком експерта № СЕ-19/105-25/16637-ВТХ від 09 грудня 2025 року в результаті проведення експериментального випробування встановлено, що заряд вибухової речовини, яким споряджені корпуса 40-мм осколково-фугасних гранотометних пострілів HEDR M403А1 (9 од) придатні для здійснення вибуху.  Дослідивши усі докази, які зазначів прокурор, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині доведена, і його дії правильно кваліфіковані в період досудового слідства за ч. 1 ст. 263 КК України, як носіння, зберігання, придбання, збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Отже, аналіз і оцінка наведених доказів у їх сукупності, дозволяє суду висновити про те, що ОСОБА_5 повністю викривається в скоєнні зазначеного злочину.
При призначенні покарання суд повинен належним чином звернути увагу на ступінь тяжкості вчиненого злочину, особливості конкретного злочину, обставини та спосіб його вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, та взяти до уваги інтереси потерпілих, які зазнали шкоди.
Відповідно до вимог ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого і за змістом ст.65 КК України, таке покарання повинно бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів і повинно відповідати принципам законності, справедливості, обґрунтованості і гуманізму.
При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, який на підставі ст.12 КК України є тяжким злочином, ступінь здійснення злочинного наміру, його особистість.
Обставин, що пом`якшують покарання, не встановлено.
Обставини, що о обтяжують покарання судом не встановлено.
Суд не може погодитись із доводами захисту про можливість призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст 75 КК України та звільнити його від відбуття покарання з іспитовим строком.
Так, відповідно до ч.1 ст.75 КК України якщо суд, крім визначених у цій нормі випадків, при призначенні покарання у виді, серед інших, позбавлення волі на строк не більш як 5 років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.
Суд, вважає, що відсутність попередніх судимостей у ОСОБА_5 , ступінь тяжкості вчиненого злочину та наявність обставини, що пом`якшує покарання щире каяття, не є достатніми для звільнення обвинуваченого від призначеного покарання.
Так під час розгляду кримінального провадження ОСОБА_5 повністю визнав свою провину, але визнання своєї провини ще не означає, що особа стала на шлях виправлення і що її зізнання свідчать про рішучість стати на такий шлях, самосуд свого вчинку. Щире каяття слід відрізняти від визнання провини з метою створити формальні підстави для пом`якшення кримінальної відповідальності. Не заперечення і визнання ОСОБА_8 об`єктивного розвитку подій автоматично не свідчить про його щире каяття, про відвертий осуд своєї поведінки і відповідне суб`єктивне ставлення до вчиненого. (постанова ВС колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 28.02.2024).
Суд вважає за необхідне виключити у ОСОБА_5 пом`якшуючу покарання обставину щире каяття.
При визначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд бере до уваги характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про його особу, зокрема про те, що вчинене ним кримінальне правопорушення є тяжким злочином, він раніше не судимий, на спеціальних обліках не перебуває, відсутність даних компрометуючого характеру, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.
З огляду на викладене, суд висновує, що з метою запобігання вчинення злочину як обвинуваченим, так і іншими особами, йому слід призначити покарання в межах санкції, передбаченої у ч. 1 ст. 263 КК України в мінімальному розмірі, з реальним відбуттям покарання.
На думку суду, такий вид покарання є необхідним і достатнім для виправлення засудженої та попередження вчинення нею нових злочинів.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України процесуальними витратами є витрати, пов`язані із залученням експертів, які в силу приписів частини 1 та 2 статті 122 КПК України несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта.  При цьому, у разі залучення експертів спеціалізованих державних установ стороною обвинувачення, таке залучення експертів здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються експертним установам з Державного бюджету України.
У силу вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Оскільки, в рамках цього кримінального провадження було проведено судові вибухо-технічні експертизи, оформлені висновком № СЕ-19/105-25/14758-ВТХ від 22.10.2025 та висновком №СЕ-19/105/25/16637-ВТХ від 09 грудня 2025 року , на проведення яких було витрачено кошти з Державного бюджету України, у сумі 14262,40 грн, що підтверджують довідки експертної установи - Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України, тому такі процесуальні витрати потрібно відшкодувати за рахунок обвинуваченого ОСОБА_9 . 
Цивільний позов не заявлено, відомості про матеріальні збитки відсутні.
Питання щодо речових доказів слід вирішити, відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Кам`янського ОСОБА_5 обрано запобіжний захід тримання під вартою, який рахується з 10 грудня 2025 року.
Керуючись ст. ст. 323 - 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_5  визнати винним за ч. 1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі. 
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати у сумі 14262 (чотирнадцять тисяч двісті сорок дві) гривні 40 коп.
Речові докази: сім-карту оператора мобільного зв`язку Vodafone з абонементським номером НОМЕР_1 - повернути ОСОБА_5 ; залишки осколково -фугасних  40-мм гранотометних пострілів HEDR M403А1 знищити.
Матеріали кримінального провадження №12025050000000600 від 17.09.2025 року залишити при акті обвинувачення, з подальшим зберіганням у справі №211/627/26, провадження №1-кп/211/901/26.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 10 грудня 2025 року , тобто з часу фактичного затримання.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 залишити тримання під вартою до вступу вироку в законну силу, але не довше ніж 60 днів з дня ухвалення вироку.
На вирок може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти діб, ОСОБА_5 з моменту вручення йому копії вироку, іншим - з моменту проголошення вироку в суді.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Повний текст вироку виготовлено унарадчій кімнаті 28 квітня 2026 року .

Суддя           ОСОБА_1