Справа № 214/6899/26
3/214/1477/26
П О С Т А Н О В А
Іменем України

01 липня 2026 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу про адміністративне правопорушення щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянство України, місце роботи невідоме, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , моб.тел. НОМЕР_1 
про притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, - 

ВСТАНОВИВ:
28.05.2026 о 01 годині 35 хвилин, в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області по вулиці Дениса Фадєєва, біля буд.6, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen д.н.з. НОМЕР_2 , у стані наркотичного сп`яніння. Огляд на встановлення стану наркотичного сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, в медичному закладі КНТ «ДБКЛНПД» ДОР в м.Кривий Ріг. Стан наркотичного сп`яніння підтверджується висновком №581 від 01.06.2026. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 
У зв`язку із викладеним, суд приходить до висновку, що зі сторони ОСОБА_1 має місце явне ухилення від явки до суду з метою затягування строків притягнення до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення.
Так, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989, виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
Беручи до уваги наведене та з урахуванням того, що вимогами ст.268 КУпАП, не передбачена обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП у судовому засіданні, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 має місце склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується:
- відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №687936 від 09.06.2026, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить його підпис у протоколі (а.с.1);
- висновком щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №581 від 01.06.2026, складеного щодо ОСОБА_1 , відповідно до якого останній перебуває в стані амфетамінового, метамфетамінового сп`яніння (а.с.4);
- відеозаписом, який містить фіксацію обставин зупинення автомобіля під керуванням ОСОБА_1 та складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення. На зазначеному відеозаписі зафіксовано обставини, за яких він проходив огляд, під час якого встановлено перебування його у стані наркотичного сп`яніння (а.с.5);
При цьому, в ході судового розгляду судом не встановлено жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно з ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.
Відповідно до п.2.9а ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Згідно з п.п.2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 (далі – Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Так, судом встановлено, що під час подій 09.06.2026 водій ОСОБА_1  керував автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про обґрунтоване пред`явлення інспектором патрульної поліції вимоги щодо доцільності проходження ним огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння.
З відтвореного відеозапису слідує, що на місті зупинки, під час зовнішнього огляду, в ОСОБА_1 було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, останній погодився на проходження огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі.
Суд зауважує, що встановивши наявність наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , відповідно до медичного висновку №581 від 01.06.2026, з дотриманням усіх необхідних процедур, працівником поліції було роз`яснено останньому права, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП та складено протокол про адміністративне правопорушення.
Окремо суд зазначає, що під час розгляду справи не встановлено будь-якого тиску працівниками патрульної поліції на водія  ОСОБА_1 .З відтвореного відеозапису, також, слідує, що останній добровільно погодився на проходження огляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.
Досліджені судом докази узгоджуються між собою, є належними та допустимими, підстави ставити під сумнів їх достовірність відсутні, а тому в своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені в суді. При цьому, будь-які об`єктивні дані, які б спростовували чи ставили під сумнів досліджені докази, відсутні і не встановлені.
Усі вказані вище обставини, встановлені під час дослідження матеріалів справи, на думку суду, у своєму логічному взаємозв`язку беззаперечно підтверджують ту обставину, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки останній керував транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.
Обираючи видстягнення, відповідно до ст.33 КУпАП, суд враховує особу  ОСОБА_1 ,його явне зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративного правопорушення, який створює небезпеку і загрозу як його здоров`ю та життю, так і інших учасників дорожнього руху, тому вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що відповідно до вимог ст.23 КУпАП, суд вважає справедливим, достатнім та оправданим метою застосування стягнення, що також узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.33 рішення № 17888/12 у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 року.
Також, відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665 грн. 60 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.33, ч.1 ст.130, ст.ст.283, 284, ч.ч.1, 2, 3 ст.294, ч.1 ст.303 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок у дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги.
Роз`яснити, що згідно з ст.307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч.1 ст.307 КУпАП, постанова про накладення штрафу, відповідно до ч.1 ст.308 КУпАП, надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:
- подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;
- витрати на облік зазначених правопорушень.

Суддя А.В. Ткаченко