Справа № 545/1489/26
Провадження № 1-кп/545/367/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.07.2026 року Полтавський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Семенівка, Полтавського району, Полтавської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, має на утриманні неповнолітню дитину, учасник бойових дій, ветеран війни – особа з інвалідністю внаслідок війни третьої групи, має державні нагороди за службу, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.4 ст.27, ч.1 ст.354 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , спілкуючись з ОСОБА_5 у березні 2025 року, дізнався, що останній має намір виїхати за межі України, однак у нього відсутні законні підстави для перетину державного кордону України в установленому порядку, з урахуванням обмежень, що застосовуються в умовах особливого правового режиму - воєнного стану.
Надалі ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, повідомив ОСОБА_5 про можливість сприяти вирішенню питання госпіталізації та оформлення медичних документів у неврологічному відділенніПолтавської обласної клінічної лікарні ім. М. В. Скліфосовського без наявності стійких порушень функцій організму, необхідних для прийняття рішення про встановлення групи інвалідності та використання у подальшому цього статусу для виїзду за межі України як особи з інвалідністю.
При цьому, реалізуючи прямий умисел на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_5 шляхом обману, ОСОБА_4 створював у нього хибне уявлення про наявність реальних можливостей забезпечити досягнення обіцяного результату щодо встановлення інвалідності за відсутності передбачених законом медичних підстав.
Одночасно ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи, що підбурювання іншої особи до передачі коштів працівникам медичного закладу за використання ними свого становища, є протиправним, схиляв ОСОБА_5 до надання неправомірної вигоди працівникам медичного закладу за вчинення ними дій, зокрема, щодо госпіталізації останнього до неврологічного відділення Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М. В. Скліфосовського, отримання висновків, довідок та інших документів. При цьому ОСОБА_4 наполягав на необхідності надання йому грошових коштів у сумі 2000 доларів США нібито для подальшої передачі працівникам медичного закладу та при цьому пов`язуючи можливість вирішенняпитання та досягнення бажаного результату для ОСОБА_5 з фактом передачі визначеної ним суми у стислістроки.
Реалізуючи зазначений умисел, 04.04.2025 поблизу магазину у с.Копили Полтавського району Полтавської області ОСОБА_4 одержав від 
ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 2000 доларів США під приводом їх використання для вирішення питання у медичному закладі - як неправомірної вигоди працівникам установи за вчинення ними дій з використання становища, яке вони займають.
Вказаний факт передачі та отримання грошових коштів було зафіксовано уповноваженими працівниками поліції у порядку, передбаченому КПК України.
Надалі ОСОБА_4 не передав зазначені кошти працівникам медичного закладу та не вжив реальних заходів, спрямованих на досягнення обіцяного результату, а розпорядився отриманими грошима у сумі 2000 доларів США, на власний розсуд, використавши їх для особистих потреб, чим заволодів коштами ОСОБА_5 шляхом обману. Станом на 04.04.2025 відповідно до курсу НБУ 2000 доларів США становить 82600 гривень.
Фактичні обставини справи ні ким з учасників судового провадження не оспорюються, тому переконавшись, що всі учасники розгляду кримінальної справи правильно розуміють зміст цих обставин, переконавшись у добровільності позицій , роз`яснивши, що учасники процесу будуть позбавлені права оскаржити фактичні обставини в апеляційному порядку, та за їх згодою, суд відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у скоєнні інкримінованих йомукримінальних правопорушень, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь за ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 1. ст. 354 КК України та детально пояснив про фактичні обставини підбурювання потерпілого ОСОБА_5 до передачі коштів працівникам медичного закладу та одержання від  ОСОБА_5 грошових коштів у розмірі 2000 доларів США. Вказав, шо на початку 2025 року познайомився з потерпілим ОСОБА_5 , який хотів отримати групу інвалідності. Дізнавшись, що  ОСОБА_5 має проблеми зі здоров`ям, вирішив скористатися ситуацією, та пообіцяв йому посприяти у вирішення питання отримання інвалідності, хоча знайомих медпрацівників не мав. Звернувся до чергового лікаря Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М. В. Скліфосовського з приводу можливості встановлення інвалідності потерпілому, проте з лікарем домовитися не зміг. 04.04.2025 року в с. Копили Полтавського району отримав від  ОСОБА_5 грошові кошти у розмірі 2000 доларів США з метою передачі їх медпрацівникам та використав зазначені кошти на власні потреби. 
Від потерпілого ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи без його участі, не заперечував щодо спрощеного порядку розгляду справи на підставі ст. 349 КПК України.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману(шахрайство) та ч. 4 ст. 27, ч. 1. ст. 354 КК України - підбурювання до пропозиції працівникові установи, який не є службовою особою, надати неправомірну вигоду за вчинення будь-яких дій з використанням становища, яке він займає.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить із положень ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненихкримінальних правопорушень, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Також враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.
За місцем проживання та служби обвинувачений характеризується позитивно.
Обставинами, які пом`якшують покарання для ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне перерахування коштів на потреби ЗСУ в розмірі 100000 грн, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, є учасником бойових дій, інвалідом війни третьої групи, має на утримання неповнолітню дитину.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлені.
З урахуванням викладеного, враховуючи фактичні обставини скоєних кримінальних правопорушень, ступінь їх тяжкості, особу винного, обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, буде призначення ОСОБА_4 покарання у межах санкцій статей скоєних ним кримінальних правопорушень із застосуванням положень ч.1 ст.70 КК України у виді штрафу.
Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.
При цьому, у відповідності до п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).
Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст. 96-2 КК України якщо конфіскація грошей, цінностей та іншого майнана момент прийняття судом рішення про спеціальну конфіскацію неможлива внаслідок їх використання або неможливості виділення з набутого законним шляхом майна, або відчуження, або з інших причин, суд виносить рішення про конфіскацію грошової суми, що відповідає вартості такого майна.
Спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду (ч. 2 ст. 96-1 КК України).
Таким чином, відповідно до положень ст.ст.96-1, 96-2 КК України, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 спеціальну конфіскацію та стягнути з нього в дохід держави грошову суму, що відповідає вартості одержаних ним 2000 доларів США, гривневий еквівалент яких за офіційним курсом Національного банку України станом на дату отримання грошей 04.04.2025 складає 82600 грн.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.373- 374 КПК України суд ,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.4 ст.27, ч.1 ст.354 КК України та призначити йому покарання:
за ч.1 ст.190 КК України у виді штрафу в розмірі дві тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень,
за ч.4 ст.27, ч.1 ст.354 КК Україниу виді штрафу в розмірі двісті неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень.
Відповідно ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити  ОСОБА_4  покарання у виді штрафу в розмірі дві тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 спеціальну конфіскацію та стягнути з нього в дохід держави грошову суму, що відповідає вартості одержаних ним коштів в розмірі 2000 доларів США, гривневий еквівалент яких за офіційним курсом Національного банку України станом на дату отримання грошей 04.04.2025 складає 82600 (вісімдесят дві тисячі шістсот) гривень.
Арешт, накладений на майно відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м.Полтави від 19.02.2026 року зняти після набрання вироком суду законної сили.
Речові докази:
-копію паспорту, оригінал довідки, 2 фотокартки на ім`я ОСОБА_6 ; медичну документацію на ОСОБА_4 та оптичний диск - 1 шт;витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи; медичну документацію на ім`я ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , мобільний телефон iPhone 14, IMEI НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 , сім-карту ПрАТ «ВОДАФОН» НОМЕР_3 ; мобільний телефон Samsung Galaxy A51IMEI 1, НОМЕР_4 , IMEI 2 НОМЕР_5 , мобільний телефон чорного кольору марки «Хіаомі» MI8 модель M1803E1A, MEID 99001237715 IMEI1 НОМЕР_6 ; медичну документацію на ім`я ОСОБА_4 , а саме медичну довідку №028/0 ; виписку із медичної картки № 18930; витяг з експертної команди №251/25/5417/BT;консультативний висновок спеціаліста №88/584; консультативний висновок спеціаліста №88/141; консультативний висновок спеціаліста №87/333 консультативний висновок спеціаліста №88/352; висновок психолога від 20.06.2025; висновок МРТ №1072 з додатком - оптичним диском 1 шт.; висновок MPТ№5091 з додатком - оптичним диском 1шт.; висновок МРТ №1072 здодатком - оптичним диском1шт.; висновок УЗД від 10.06.2025 ; висновок ЕМНГ від29.05.2025 ; висновок пульмограми від 04.06.2025 ; довідка МСЕК №5363307; довідка ЕГДС від 28.05.2025; довідка УЗД від 04.06.2025; довідка ехокардіоскопічного дослідження від 04.07.2025 - повернути власнику ОСОБА_4 після набрання вироком суду законної сили.
Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя:	  	ОСОБА_1