УХВАЛА

29 квітня 2026 року
м. Київ

справа № 522/39/24
провадження № 61-14500св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Швець Катерина Олегівна, на постанову Одеського апеляційного суду від 28 жовтня 2025 року у справі за позовом Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним правочину та скасування рішень про державну реєстрацію,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року Акціонерне товариство «УКРСИББАНК» (далі - АТ «УКРСИББАНК») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , у якому просило:
- визнати фраудаторним договір купівлі-продажу від 24 січня 2023 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Масаловою В. А., зареєстрований за № 51, тобто вчиненими на шкоду кредитору;
- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 24 січня 2023 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , предметом якого була квартира за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2661516151100;
- скасувати рішення про державну реєстрацію права власності 
 ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 ;
- скасувати рішення про державну реєстрацію припинення права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 01 серпня 2024 року позов залишено без задоволення.

Постановою Одеського апеляційного суду від 28 жовтня 2025 року рішення Приморського районного суду міста Одеси від 01 серпня 2024 року скасовано
та ухвалено нове судове рішення, яким позов АТ «УКРСИББАНК»
до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про визнання недійсним правочину
та скасування рішень про державну реєстрацію задоволено частково.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 24 січня 2023 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , предметом якого була квартира  АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2661516151100.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

19 листопада 2025 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат 
Швець К. О., через підсистему «Електронний суд», звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Одеського апеляційного суду 
від 28 жовтня 2025 рокуу цій справі, у якій представник заявника, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Одеського апеляційного суду від 28 жовтня 2025 року та залишити в силі рішення Приморського районного суду міста Одеси 
від 01 серпня 2024 року.

Верховний Суд ухвалою від 06 лютого 2026 року відкрив касаційне провадження, витребував цивільну справу № 522/39/24 та надав сторонам строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

26 березня 2026 року до Верховного Суду надійшли витребувані матеріали справи.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання 
про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України в суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК Українирозгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, в частині тринадцятій статті 7 ЦПК Українипередбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними в справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Європейський суд з прав людини зазначив, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну 
від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам 
статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції 
не мали встановлювати факти справи, а лише тлумачили відповідні юридичні норми (рішення в справі «Жук проти України» від 21 жовтня 2010 року).

Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень вирішується Верховним Судом з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.

Оскільки суд касаційної інстанції не встановив необхідності надання пояснень сторонами у справі на стадії касаційного перегляду судових рішень, то підстави для розгляду справи за участю учасників справи в суді касаційної інстанції відсутні.

За таких обставин розгляд справи буде здійснюватися в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними 
у ній матеріалами, а копія судового рішення направлена у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. 

З урахуванням категорії і складності справи та відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України справа підлягає розгляду в складі 
п`яти суддів.

Згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсним правочину та скасування рішень про державну реєстрацію, призначити до судового розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді 	В. В. Сердюк   	
	О. М. Осіян  	
	Н. Ю. Сакара