Справа № 507/846/26
Провадження № 2/507/548/2026
Номер рядка звіту 35
РІШЕННЯ      
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
"16" червня 2026 р. Любашівський районний суд Одеської області у складі :
головуючого судді - Дармакуки Т.П.
при секретарі судового засідання Копищик М.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Любашівка у порядку спрощеного провадження із повідомленням (викликом) цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплаченої пенсії,
в с т а н о в и в :
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплаченої пенсії у розмірі 49958,15 грн.
На обґрунтування позову вказано, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області з 31 травня 2022 р. та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України № 1058-IV від 09.03.2003 р «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» , за обліковим рахунком № НОМЕР_1 . Відповідно до ч.2 ст.33 Закону України № 1058-IV від 09.03.2003 р. непрацюючі особи із інвалідністю 3 групи за їх вибором мають право на призначення пенсії по інвалідності у розмірі пенсії за віком, обчислено відповідно до ст.27-28 цього Закону, за наявності страхового стажу, зазначеного у абзаці першому частини першої ст.28 цього Закону. 
На підставі особистої заяви від 09 червня 2022 №658 та довідки МСЕК від 01.06.2022 серії 12ААВ №529336 ОСОБА_1 з 31 травня 2022 р. призначено пенсію по інвалідності у розмірі пенсії за віком (3 група), як непрацюючій особі.
Згідно із ч.4 ст.47 Закону України № 1058-IV від 09.03.2003 р у разі працевлаштування особі, якій призначено пенсію по інвалідності у розмірі пенсії за віком, у період роботи пенсія по інвалідності виплачується у розмірі, передбаченому ч.1 ст.33 цього Закону (пенсія по інвалідності).
При опрацюванні списків працюючих пенсіонерів було встановлено факт працевлаштування відповідача із 28 червня 2023 року та виявлена переплата ОСОБА_1 у розмірі 49958,15 грн. за період з 28.06.2023 по 30.06.2025, у зв`язку з неповідомленням відповідача про працевлаштування. В даному випадку наявна недобросовісність відповідача, яка приховала факт працевлаштування.
Представник позивача надав суду заяву про підтримання позовних вимог, про розгляд справи у його відсутність.
Відповідач ОСОБА_1 про день, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, у задоволенні позову просила відмовити. Також відповідач надала відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити у задоволенні позову, вказуючи на те, що вона не вчиняла недобросовісних дій, всі документи щодо інвалідності вона надала правильно та вчасно і не приховувала фактів, які стали підставою для переплати пенсії по інвалідності. Помилка допущена ГУ ПФУ , а тому відсутні підстави для повернення переплаченої пенсії (а.с.24). 
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 27 квітня 2026 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження по справі та постановлено розгляд справи проводити в спрощеному порядку із викликом сторін (а.с.8).
У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснювалося.
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області з 31 травня 2022 р. та отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи з встановленням ознаки «не працює». 
У заяві, яка адресована ПФУ , ОСОБА_1 просила призначити пенсію по інвалідності, в якій зазначила, що вона не працює. 
У зв`язку з виявленням факту працевлаштування, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області перераховано пенсію ОСОБА_1 , яку остання отримує як особа з інвалідністю ІІІ групи з встановленням ознаки «працює».
Згідно відповіді з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела доходів вбачається, що ОСОБА_1 у період з 28.06.2023 по 30.06.2025 року отримувала заробітну плату від ФГ «СОТ», ПП НВП «Агро-ритм».
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області 21.01.2026 р. прийнято рішення № 188, яким прийнята сума переплати пенсії у розмірі 49958 грн. 15 коп., що утворилась за період з період з 28.06.2023 по 30.06.2025 р., у зв`язку з неповідомленням про працевлаштування.
Згідно розрахунку позивача за період з 28.06.2023 по 30.06.2025 року становить 49958 грн.15 коп.
Позивач стверджує, що відповідачка не повідомляла про своє працевлаштування.
Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права.
Так, відповідно до ч. 1 cт. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 2 ст. 13 ЦПК України передбачено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст.ст. 10, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частини першої статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Зловживанням є умисні протиправні дії пенсіонера, спрямовані на безпідставне отримання пенсій, або отримання пенсії у більшому, ніж визначено законом, розмірі.
На переконання суду, не повідомлення про працевлаштування є фактом зловживання з боку ОСОБА_1 , адже факт працевлаштування впливає на розмір пенсії.
Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №753/15556/15-ц та постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №607/4570/17-ц зазначено, що: «правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум».
Таким чином, судом встановлено, що відповідачу була надмірно виплачена пенсія у зв`язку з неповідомленням останнім про працевлаштування.
У матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на те що ОСОБА_1 повідомляла позивача про своє працевлаштування, тому наявні підстави для задоволення позову.
Розподіл судових витрат між сторонами
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з платіжним дорученням позивач сплатив 2662 грн.40 коп. судового збору (а.с.1).
Вимоги позивача задоволені , тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.133, 141, 258-259, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,
у х в а л и в :
Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплаченої пенсії задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надміру виплачену пенсію у розмірі 49958 грн. 15 коп. та судові витрати в розмірі 2662 грн. 40 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя:         Т.П. Дармакука