ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ  ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

20 травня 2026 року 	Справа № 160/6549/26  	
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді	Юркова Е.О. 	 	
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування наказу,-
УСТАНОВИВ:
17 березня 2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 з вимогами: 
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) щодо призвання ОСОБА_1 до Збройних Сил України та призначення до військової частини НОМЕР_2 ;
- скасувати наказ ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24 червня 2025 року № 452-М в частині призвання ОСОБА_1 до Збройних Сил України та призначення до військової частини НОМЕР_2 .
Ухвалою суду від 20.03.2026 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що примусово невідомими особами був привезений у невідомому напрямку та поставлений на облік, а також примусово доставлений до військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 та проведено ВЛК, про результати якого позивач не був повідомлений. При цьому скарги на здоров`я позивача не були враховані. Наказом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.06.2025 року № 452-М призвано позивача до Збройних Сил України та призначено до військової частини НОМЕР_2 . Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.11.2025 року у справі № 160/23740/25 визнано протиправною та скасовано постанову (у формі довідки від 24.06.2025 №2025-0624-0953-1603-7) Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 , якою ОСОБА_1 визнано придатним до військової служби на підставі статті 23а графи ІІІ розкладу хвороб, графи ТДВ. Зважаючи на відсутність висновку Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 , якою ОСОБА_1 визнано придатним до військової служби, спірний наказ є протиправним та підлягає скасуванню.
21.04.2026 року відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, та зазначено, що 24.06.2025 року лейтенант запасу ОСОБА_1 пройшов медичний огляд у позаштатній постійно діючій Військово-лікарській комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 . За результатом медичного огляду був визнаний придатним до військової служби, у зв`язку з чим наказом № 452-М від 24.06.2025 року був призваний на військову службу за мобілізацією та відправлений у складі команди до Військової частини НОМЕР_2 , у зв`язку з чим позивача було знято з військового обліку у ІНФОРМАЦІЯ_4 . Таким чином спірний наказ було видано в порядку та у спосіб, визначений чинним законодавством. Вказує, що відомості про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.11.2025 року у справі № 160/23740/25 в частині повторного проходження медичного огляду щодо встановлення придатності до військової служби позивачем до суду не надано. Також зазначено, що визнання процедури призову протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 24.06.2025 року лейтенант запасу ОСОБА_1 пройшов медичний огляд у позаштатній постійно діючій військово-лікарській комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 .
За результатами медичного огляду ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби, у зв`язку з чим була складена довідка військово-лікарської комісії №2025-0624-0953-1603-7 від 24.06.2025 року.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.06.2025 року № 452-М «Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період» ОСОБА_1 24.06.2025 року призваний на військову службу за мобілізацією та відправлений у складі команди до Військової частини НОМЕР_2 .
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.11.2025 року у справі № 160/23740/25 позов ОСОБА_1 до відповідача-1: ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідача-2: Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання протиправними дій та скасування постанови – задоволено частково, ухвалено:
визнати протиправною та скасувати постанову (у формі довідки від 24.06.2025 №2025-0624-0953-1603-7) Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 , якою ОСОБА_1 визнано придатним до військової служби на підставі статті 23а графи ІІІ розкладу хвороб, графи ТДВ;
зобов`язати Військову-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно провести медичний огляд ОСОБА_1 щодо встановлення його придатності до військової служби, згідно з наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.11.2025 року у справі № 160/23740/25 набрало законної сили 13.12.2025 року.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відповідно до частини першої статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".
За приписами частини першої статті 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.
Зі змісту положень статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вбачається, що призову на військову службу під час мобілізації підлягають військовозобов`язані, які, з-поміж іншого, визнані придатними до військової служби за станом здоров`я відповідно до висновку військово-лікарської комісії.
Частина п`ята статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачає, що особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.
Питання медичного огляду регулюється розділом ІІ Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі - Положення №402, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пункт 1.1. Розділу І Положення №402 передбачає, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності, зокрема, до військової служби, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).
Медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням військового комісара ВЛК військових комісаріатів. Кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, окулістом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями і лікарями інших спеціальностей (пункт 3.1. Розділу ІІ Положення №402).
Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов: "Придатний до військової служби"; "Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)"; "Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку" (пункт 3.8. Розділу ІІ Положення №402).
Як було встановлено судом, висновок про встановлену придатність ОСОБА_1 за станом здоров`я до військової служби - у формі довідки від 24.06.2025 року №2025-0624-0953-1603-7 був скасований рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.11.2025 року у справі № 160/23740/25.
Отже, у спірних правовідносинах порушеним є право позивача на належну процедуру його призову на військову службу під час мобілізації.
Обраний же позивачем спосіб захисту порушеного права - звільнення з військової служби шляхом скасування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 24.06.2025 року № 452-М «Про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період», а також визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призвання ОСОБА_1 до Збройних Сил України та призначення до військової частини НОМЕР_2 - є неефективним, адже не вирішує правомірності акту, який приймається за результатом проведеної процедури призову позивача на військову службу.
Отже, такий спосіб захисту порушеного права втручатиметься в інші правовідносини, які врегульовані іншими правовими нормами, а саме між ОСОБА_1 та військовою частиною НОМЕР_2 , де наразі позивач проходить військову службу.
До того ж, факт непроходження позивачем медичного огляду під час його призову не є свідченням непридатності позивача до військової служби та не є підставою для звільнення позивача з військової служби відповідно до статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», яка визначає виключний перелік таких підстав.
Також у контексті вказаного варто наголосити, що процедура призову військовозобов`язаного на військову службу під час мобілізації є незворотною, тобто такою, що вже відбулася, а визнання процедури призову протиправною не спричинює відновлення попереднього становища особи, призваної на військову службу.
Вказаний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 05.02.2025 року у справі №160/2592/23.
Аналогічно проведення медичного огляду ОСОБА_1 військово-лікарською комісією в порядку, визначеному Положення №402, також не впливатиме на відновлення порушеного права позивача в контексті порушеної процедури призову позивача на військову службу, яка є, власне, предметом спору в цій справі.
Відповідно до частин 1, 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Положеннями статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, що не підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст.9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ПН НОМЕР_3 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ІК в ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання протиправними дій, скасування наказу та постанови, зобов`язання вчинити певні дії – залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення суду складений 20 травня 2026 року.

Суддя (підпис) Е.О. Юрков