Справа №534/3651/25
Провадження №2/534/1520/25

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

27 квітня 2026 року м. Горішні Плавні
Горішньоплавнівський міський суд Полтавської області в складі:
головуючого судді Малюк М.В.,
за участю: секретаря судового засідання Савченко Я.О., 
учасники справи не з`явилися,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

(1) Стислий виклад позиції позивача 
1. ТОВ «Свеа Фінанс» (далі також - позивач) звернулося до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 (далі також - відповідач) заборгованість за кредитним договором №498174851 від 21.09.2021 у сумі 48 835,33 грн, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422,40 грн.
1.1. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.09.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено електронний кредитний договір №498174851, який підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, на підставі вказаного договору відповідачеві кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту від 2 000,00 грн до 50 000,00 грн.
1.2. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01, за умовами якого останній набув права грошової вимоги до боржників, у томі числі до відповідача ОСОБА_1 за договором №498174851 від 21.09.2021.
1.3. 02.05.2024 укладено наступний договір факторингу №02/0524-01/01.02-11/24 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Свеа Фінанс», згідно з умовами якого останній набув права грошової вимоги до боржників, зокрема до відповідача ОСОБА_1 за основним договором.
1.4. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем кредитних зобов`язань виникла заборгованість у сумі 48 835,33,00 грн, з яких: 9 976,90 – сума заборгованості за кредитом, 38858,43 – сума заборгованості за відсотками. Позивач, посилаючись на порушення прав та інтересів, просить позов задовольнити повністю.
2. Відповідач правом відзиву на позовну заяву не скористався, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. 
(2) Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи.
3. 26.01.2026 Горішньоплавнівським міським судом Полтавської області постановлено ухвалу, якою відкрите провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
4. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.
5. Представник позивача звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. 
6. Відповідач ОСОБА_1 належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності не подав. Правом відзиву на позовну заяву не скористався. 23.02.2026 надіслав до суду заяву про долучення до матеріалів справи документів, зокрема медичних документів про стан здоров`я та копії пенсійного посвідчення.
7. 27.04.2026 у відповідності до вимог частини 1 статті 281 ЦПК України судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду цієї справи.
8. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось (частина 2 статті 247 ЦПК України).
(3) Встановлені Судом обставини
9. Суд дослідив та оцінив докази у справі та встановив, що 21.09.2021 між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (далі також - первісний кредитор) та відповідачем – ОСОБА_1 укладено електронний договір кредитної лінії №498174851, який підписаний останнім одноразовим ідентифікатором, QRкод - матричний код (двовимірний штрих-код).
10. Відповідно до пункту 1.1 Договору, за цим Договором Кредитодавець надає Позичальникові Кредит у вигляді відновлювальної Кредитної лінії в розмірі Кредитного ліміту від 2 000,00 до 50 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплачувати проценти Кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Веокард» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (далі – «Правила»).
11. Сума Кредитного ліміту, вказана в п. 1.1. Договору, - це максимальна сума Кредиту, яка протягом строку дії Договору одночасно може бути у розпорядженні Позичальника (пункт 1.2 Договору).
12. Кредит надається Позичальнику в сумі встановленого Кредитного ліміту повністю або частинами (Траншами), з відкладною обставиною, якою є момент проведення кожної Авторизованої операції з використанням Платіжної картки. Кожен Транш, наданий згідно з Договором, є еквівалентний сумі Авторизованої операції, здійсненої Позичальником в рамках цього Договору (пункт 1.3 Договору).
13. Відповідно до пункту 1.7 Договору, договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє протягом 5 (п`яти) років, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У разі якщо за 30 (тридцять) днів до закінчення строку дії Договору жодна з Сторін не повідомить іншу Сторону про бажання розірвати Договір, його дія продовжується кожен раз на той самий строк, але не небільші ніж три рази.
14. Згідно пункту 1.10 Договору, нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється щоденно починаючи з першого дня надання суми Кредиту Позичальнику (здійснення першого та наступних Траншів) та до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, в наступних розмірах: 730 % (сімсот тридцять відсотків) річних від суми наданого Кредиту, що становить 2 % (два відсотка) за кожен день користування Кредитом (далі – «Базова процентна ставка»); 361,35 % (триста шістдесят одна ціла тридцять п`ять сотих відсотка) річних від суми наданого Кредиту, що становить 0,99 % (нуль цілих дев`яносто дев`ять сотих відсотка) за кожен день користування Кредитом (далі – «Дисконтна процентна ставка»), у разі якщо Позичальником здійснено Обов`язковий платіж за попередній місяць. На період від дати отримання першого Траншу за Договором до останнього дня місяця в якому отриманий перший Транш за Договором нарахування процентів здійснюється за Дисконтною процентною ставкою в розмірі 178,85 % (сто сімдесят вісім цілих вісімдесят п`ять сотих відсотка) річних від суми наданого Кредиту, що становить 0,49 % (нуль цілих сорок дев`ять сотих відсотка) за кожен день користування Кредитом.
15. Відомості про перерахування первісним кредитором, - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», відповідачеві коштів, передбачених договором, у матеріалах справи відсутні.
16. 11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (первісний кредитор) та ТОВ «Таліон Плюс» (новий кредитор) укладено договір факторингу №28/1118-01, строк дії якого закінчується 28.11.2019. У подальшому, шляхом укладення Додаткових угод до договору факторингу, сторони погодили продовжити строк його дії до 31.12.2024. 
16.1. Згідно з цим договором клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (пункт 2.1 договору факторингу).
16.2. Фінансування – належна до сплати клієнту сума грошових коштів встановлюється в кожному реєстрі прав вимог окремо. Розмір фінансування сторони погоджують шляхом укладення додаткової угоди. Фінансування - належна до сплати клієнту сума грошових коштів, яка вказана у відповідному реєстрі прав вимог, сплачується фактором одним платежем протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту підписання сторонами такого реєстру прав вимог. Фінансування сплачується на банківський рахунок клієнту, зазначений у розділі 13 цього договору. Сума фінансування вважається отриманою після її зарахування на рахунок клієнта (пп3.1.1 – 3.1.3 п 3 Договору факторингу).
16.3. Фактор зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі здійснювати фінансування в порядку, передбаченому цим договором (пп 5.2.1 Договору факторингу).
17. Згідно з витягом з реєстру прав вимоги від 27.06.2023 № 237 до договору факторингу №28/1118-01, клієнт - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступає фактору – ТОВ «Таліон Плюс» до боржників, зокрема, до ОСОБА_1 в сумі 48 835,33 грн. 
18. Документи на підтвердження проведення новим кредитором оплати/фінансування первісному кредитору матеріали справи не містять.
19. 02.05.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено наступний договір факторингу №02/0524-01/01.02-11/24, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передає (відступає) ТОВ «Свеа Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Свеа Фінанс» приймає належні ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі прав вимоги. 
20. Згідно з витягом з реєстру прав вимоги № 1 від 02.05.2024 до договору факторингу №02/0524-01/01.02-11/24, клієнт - ТОВ «Таліон Плюс» відступає фактору – ТОВ «Свеа Фінанс» права вимоги до боржників, зокрема, до ОСОБА_1 в сумі 48 835,33 грн.
21. Відповідно до платіжної інструкції №9599 від 02.05.2024 на підставі договору факторингу та реєстру прав вимоги до цього договору ТОВ «Свеа Фінанс» провело оплату ТОВ «Таліон Плюс» у загальній сумі 1 265 008,51 грн.
22. Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість за договором №498174851 від 21.09.2021 складає 48 835,33,00 грн, з яких: 9 976,90 – сума заборгованості за кредитом, 38858,43 – сума заборгованості за відсотками. 
(4) Норми права
23. З огляду на предмет спору, для суду підлягають вирішенню такі питання: 
по-перше, щодо укладення кредитного договору між первісним кредитором та відповідачем;
по-друге, стосовно переходу права вимоги від первісного кредитора до нового кредитора та від кожного попереднього до наступного кредитора за договорами факторингу, тобто набуття позивачем права вимоги до відповідача на стягнення заборгованості за кредитним договором.
24. До спірних правовідносин належатьзастосуванню:
- норми Глави 71 ЦК України щодо правовідносин за кредитним договором;
- норми глави 47 цього Кодексу щодо підстав та порядку заміни кредитора у зобов`язанні. 
25. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
26. Відповідно до частини 1 статті 1046 за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
27. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України).
28. Реальним (від лататинського res - річ) вважається договір, що є укладеним з моменту передачі речі або вчинення іншої дії. Для укладення реального договору необхідна наявність двох юридичних фактів: а) домовленість між його сторонами стосовно істотних умов договору; б) передача речі однією стороною іншій стороні або вчинення іншої дії. При визначенні реального договору суд посилається на позицію ОП КЦС ВС у постанові від 23.01.2019 у справі № 355/385/17.
28. Отже кредитний договір є реальним договором, тобто вважається укладеним з моменту передання позичальникові грошей.
29. Тож, обов`язковою умовою укладення між первісним кредитором та відповідачем кредитного договору має бути доведення сукупності таких фактів як: досягнення між сторонами згоди щодо істотних умов кредитування; передання кредитодавцем відповідачеві грошових коштів, що є предметом кредитного договору. 
30. З огляду на предмет доказування для позивача, зокрема факту реальності вимоги, тобто перерахування первісним кредитором коштів за кредитним договором, ураховуючи вимогу про допустимість та належність доказів суд зауважує, що означений факт може бути підтверджений первинними документами, які містять обов`язкові реквізити (найменування особи (юридична або фізична), яка склала документ, назву документа, дату і місце його складання, зміст та обсяг операції, одиницю її вимірювання, підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу – ініціатора здійснення операції; найменування одержувача коштів, номер(и) рахунку(ів)).
31. Основними нормативними актами, які встановлюють вимоги до форми та змісту первинних документів в бухобліку є: Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV; положення «Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88.
32. Підстави заміни кредитора у зобов`язанні врегульовані частиною першою статті 512 ЦК України, згідно з вимогами якої кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
33. Згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
34. Відповідно до частин 1, 2 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
35. Одним з видів договору відступлення права вимоги є договір факторингу.
36. Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
37. Наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Якщо договором факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, воно здійснюється відповідно до положень цієї глави (стаття 1083 ЦК України).
38. За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
39. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
40. Частиною другою статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 
41. Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
(5) Оцінка Суду.
42. Суд застосував означені норми права, оцінив наявні в матеріалах справи докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірність, достатності, дійшов таких висновків.
43. Позивачем пред`явлено позов, предметом якого є вимоги останнього до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором.
44. Однак суд доходить висновку про безпідставність цих вимог з огляду на недоведеність позивачем факту надання первісним кредитором відповідачеві кредитних коштів.
45. Дійшовши цього висновку, суд зазначає, що 21.09.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір №498174851, згідно з умовами якого кредитодавець зобов`язався на умовах визначених цим Договором надати позичальнику грошові кошти у визначеній сумі. 
46. Матеріали справи не містять доказів безготівкового перерахування грошових коштів ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відповідачеві (див. пункти 15,29-31 цього рішення).
47. Підписання відповідачем договору №498174851 не підтверджує надання позивачем відповідачеві грошових коштів, про які зазначено в позові, оскільки будь-які відомості про це кредитний договір не містять. Умовами кредитного договору встановлені чіткі вимоги щодо порядку виконання кредитодавцем обов`язку з надання грошових коштів відповідачу.
48. Суд зазначає, що за своєю правовою природою кредитний договір є реальним договором, тож вважається укладеним із моменту передачі кредитором позичальникові грошових коштів.
49. У постанові від 29.01.2020 у справі № 755/18920/18 Верховний Суд зазначив, що наданий банком розрахунок заборгованості, як доказ існування між сторонами кредитних правовідносин, наявності заборгованості та її розмір, сам по собі не є належним та допустимим доказом укладення кредитного договору та наявності заборгованості за цим договором, оскільки будь-яких доказів перерахування кредитних коштів на картку чи на рахунок відповідача, позивачем не надано.
50. Належними доказами, які можуть підтвердити наявність кредитної заборгованості та її розмір, можуть бути виключно первинні документи, оформлені згідно з нормами статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
51. У пункті 51 «Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України», затвердженого Постановою Правління НБУ від 04.07.2018 №75, зазначено, що первинні документи в паперовій/електронній формі повинні мати такі реквізити:
1)назву документа (форми);
2)дату складання;
3)найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи , який/яка склав/склала документ/від імені якої складений документ;
4)зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиниці її виміру;
5)посади осіб, відповідальних за здійснення операції та правильність її оформлення;
6)особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу – ініціатора здійснення операції; найменування одержувача коштів, номер(и) рахунку(ів)).
52. Первинні документи, які не містять обов`язкових реквізитів, є недійсними і не можуть біти підставою для бухгалтерського обліку.
53. Наголошую, що наданий позивачем розрахунок заборгованості за основним договором, не є належним та допустимим доказом перерахування позивачем відповідачеві кредитних коштів за цим договором та наявності заборгованості за ним.
54. Тож суд висновує, що позивачем не доведено передачі первісним кредитором відповідачеві грошових коштів за договором №498174851 від 21.09.2021. 
55. Крім того суд зазначає, що позивачем не підтверджено набуття права вимоги до відповідача за кредитним договором.
56. Так, на підтвердження набуття права вимоги до відповідача за основним договором, позивач посилається на договори факторингу.
57. Натомість суддя наголошує, що позивачем не доведено належними та допустимим доказами переходу права вимоги за кредитним договором №498174851 від 21.09.2021 від первісного кредитора, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», до нового кредитора, ТОВ «Таліон Плюс», про що формально зазначає позивач у позові.
58. Так, аналіз частини 1 статті 1077 ЦК України та умов договору факторингу від 28.11.2018 №28/1118-01 свідчать, що перехід права вимоги до боржника від первісного до нового кредитора пов`язується із сукупністю таких умов як: 
1) проведення оплати в рахунок набутого права, так звана купівля права вимоги; 
2) підписання реєстру боржників.
59. Позивачем додано до матеріалів справи витяг з реєстру прав вимоги від 27.06.2023 №237 до договору факторингу №28/1118-01, згідно з яким клієнт, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», відступає фактору, ТОВ «Таліон Плюс», вимоги до боржників, зокрема, до ОСОБА_1 в сумі 48 835,33 грн. 
У пункті 2 цього реєстру сторони погодили, що сума фінансування, належна до сплати клієнту за цим реєстром прав вимог, складає 13 835 284,85 грн. 
У пункті 3 реєстру визначені порядок та строк сплати фактором суми фінансування за набуття прав вимоги за вказаним реєстром. 
60. Суд зауважує, що сам по собі витяг з реєстру прав вимоги від 27.06.2023 №237 до договору факторингу №28/1118-01 з інформацією про відступлення права вимоги до відповідача у сумі 48 835,33 грн, без підтвердження проведення фактором оплати цього права не дозволяє суду пересвідчитися в наявності факту відступлення права вимоги, що є предметом цього спору.
61. У своїх висновках суд застосовує позицію Верховного Суду в постановах, зокрема, від 18 жовтня 2023 у справі № 905/306/17, від 02 листопада 2021 року у справі № 905/306/17, від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, від 27 вересня 2021 року у справі № 5026/886/2012 тощо. 
Згідно з висновками ВС у цих постановах:
«Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є:
- належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, 
- реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, 
- докази на підтвердження оплати за договором».
62. Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин здійснення фактором оплати за договором факторингу від 28.11.2018 №28/1118-01 (зі змінами) на час або після укладення відповідного додатку до нього, згідно з реєстром прав вимоги від 27.06.2023 № 237, які б підтверджували належне виконання новим кредитором своїх зобов`язань за договором, пов`язаних із набуттям прав вимоги, зокрема, до відповідача.
63. За наведених обставин, позивачем не виконано процесуального обов`язку щодо доведення обставин, якими він обґрунтовує позовні вимоги, зокрема:
- не доведено передачі первісним кредитором грошових коштів відповідачеві за договором №498174851 від 21.09.2021;
- не доведено факту переходу від первісного кредитора, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», до нового кредитора, ТОВ «Таліон Плюс», права вимоги за кредитним договором від №498174851 від 21.09.2021, що позбавляє правового сенсу наступне відступлення права грошової вимоги за договором до відповідача згідно з наступним договором факторингу.
64. У своїй заяві до суду позивач просив розглянути справу у його відсутність, клопотання про надання або витребування додаткових доказів та інших документів не заявляв.
65. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій (частина 4 статті 12 ЦПК України).
66. З огляду на принцип диспозитивності цивільного судочинства, визначений статтею 13 ЦПК України, суд не може з власної ініціативи збирати докази у справі.
67. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).
68. Наведені обставини є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні позову.
69. Керуючись ст ст. 12,13,81,89 263-265,280-284 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

1. У задоволенні позовних Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, – відмовити. 
2. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
3. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
4. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
5. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування позивача:	Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», ЄДРПОУ 37616221, адреса: 03124, м. Київ, бульвар Вацлава Гавели, будинок 6.   	
Повне ім`я відповідача:	ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .	

Суддя Марина МАЛЮК