Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України 
(заочне)

Справа №377/1279/25 
Провадження №2/377/156/26 

19 травня 2026 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання Присяжного В.В., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
У С Т А Н О В И В:
У грудні 2025 року позивач ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», від імені якого діє представник-адвокат Столітній М.М., через підсистему «Електронний суд» звернувся з позовом до відповідача ОСОБА_1 , просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості в розмірі 21 050 грн, з яких сума кредиту – 2 000,00 грн; сума процентів за користування кредитом -11 800,00 грн; проценти, нараховані за 125 календарних днів – 6 250,00 грн; штрафні санкції -1 000,00 грн, а також судові витрати на оплату судового збору - 2 422,40 грн та на професійну правничу допомогу- 10 000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.03.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 в електронному вигляді з використанням електронного підпису укладено договір № 4442528 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. На умовах, встановлених договором, ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до пункту 1.2. тип кредиту- кредит, сума кредиту складає 2 000,00 грн. Згідно з пунктом 1.3. договору строк кредиту 360 днів: з 04.03.2024 по 27.02.2025. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. На підставі погоджених умов, викладених в пункті 2.1. договору, ТОВ «Лінеура Україна» надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 , яку відповідач вказав особисто під час укладання договору. Відповідно до зазначених вище умов договору ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед ОСОБА_2 виконало та надало йому кредит в сумі 2 000,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 , що підтверджується копією довідки платіжного провайдера ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення». Кредитний договір укладений сторонами в електронному вигляді, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які витікають із кредитного договору. Відповідач, оформлюючи кредитний договір, здійснив всі необхідні дії, викладені в розділі 2 «Процедура укладення електронного кредитного договору» цієї позовної заяви, що визначені розділом 6. «Особливості укладення кредитних договорів із споживачами в електронній формі через ІТС товариства» Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», та уклав кредитний договір. Відповідно до реквізитів договору № 4442528 від 04.03.2024, укладеного між сторонами, відповідач підписав договір за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «23325». Таким чином, відповідач має примірник оригіналу кредитного договору та паспорту споживчого кредиту. Доступ до особистого кабінету має тільки відповідач. Враховуючи зазначене, той факт, що договір між первісним кредитором та відповідачем укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису, відповідно до вимог чинного законодавства України, не може бути спростовано. Зарахування кредитних коштів на платіжну карту відповідача відбулось через платіжну систему на підставі укладеного договору № РК-П-19/03-1 про переказ коштів від 12.03.2019 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення». За інформацією в листі ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення» відповідно до зазначеного договору № 4442528 від 04.03.3024 було успішно перераховано грошові кошти в сумі 2 000,00 грн на платіжну картку № НОМЕР_1 . Відповідно до пункту 4.1.договору сторони домовились, що повернення ( виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з графіком платежів, крім випадку, визначеного в п.4.3. договору. 03.04.2024 відповідач не здійснив оплату процентів згідно з графіком платежу та не повернув тіло кредиту. Сума заборгованості розрахована первісним кредитором у формі поденного розрахунку заборгованості відповідно до умов договору. 25.10.2024 ТОВ «Лінеура Україна» на підставі договору факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024 за плату відступило, а ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача. Відповідно до пункту 1.3. договору факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024 ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит фактору, повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію, передбачену чинним законодавством про фактора шляхом повідомлення в особистому кабінеті боржника, та/або відправлення тестового повідомлення ( sms-повідомлення) в зазначену в анкеті боржника електронну адресу та/або телефонний номер. Отже, до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» відповідно до укладеного договору факторингу перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором. Враховуючи зазначене, до позивача відповідно до укладеного договору факторингу №25/10/2024 від 25.10.2024 перейшло право грошової вимоги відповідача за договором № 4442528 від 04.03.2024 на загальну суму заборгованості, яка склала 14 800,00 грн, з якої: заборгованість з тіла кредиту– 2000,00 грн; заборгованість за процентами – 11 800,00 грн, штрафні санкції – 1000,00 грн. Оскільки проценти були нараховані за період з 04.03.2024 по 25.10.2024, а відповідно до умов договору № 4442528 строк кредиту 360 днів: з 04.03.2024 по 27.02.2025, то в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у період з 26.10.2024 року по 27.02.2025 року (125 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, у сумі 6 250,00 грн. Отже, відповідач має заборгованість перед позивачем за договором № 4442528 від 04.03.2024 у розмірі 21 050,00 грн, яка складається із: суми заборгованості за тілом кредиту – 2 000,00 грн, нарахованих первісним кредитором процентів- 11 800,00 грн, нарахованих процентів ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 125 календарних днів- 6 250,00 грн, штрафних санкцій- 1000,00 грн. За даними щоденного розрахунку заборгованості, сформованого первісним кредитором, вбачається, що у період з дати укладення договору, а саме: з 04.03.2024 по 25.10.2024 ( дата укладення договору факторингу) у відповідача перед первісним кредитором утворилась заборгованість за нарахованими процентами за користування грошовими коштами у межах погодженого строку дії договору в розмірі 11 800,00 грн. У межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ « ФК «Фінтраст Капітал» у період з 26.10.2024 по 27.02.2025 ( 125 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у сумі 6 250,00 грн. 
Ухвалою судді від 16 січня 2026 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 16 лютого 2026 року, задоволено клопотання позивача про витребування доказів в АТ КБ «ПриватБанк».
16 лютого 2026 року цивільну справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючої у справі судді Бабич Н.С. у відпустці з 16.02.2026 по 20.02.2026 та в період з 23.02.2026 по 03.03.2026 на лікарняному, судове засідання призначено на 23 березня 2026 року. 
23 березня 2026 року цивільну справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючої у справі судді Бабич Н.С. на лікарняному в період з 05.03.2026 по 25.03.2026, призначено судове засідання на 08 квітня 2026 року. 
08 квітня 2026 року цивільну справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючої у справі судді Бабич Н.С. у відпустці з 07.04.2026 по 08.04.2026, судове засідання призначено на 14 квітня 2026 року. 
Ухвалою суду від 14 квітня 2026 року виправлено описку в ухвалі судді від 16 січня 2026 року.
Ухвалою суду від 14 квітня 2026 року судове засідання відкладено за правилом частини четвертої статті 223 ЦПК України на 04 травня 2026 року.
Ухвалою суду від 04 травня 2026 року у судовому засіданні оголошено перерву до 19 травня 2026 року за правилом частини другої статті 240 ЦПК України
Позивач свого представника у призначене судове засідання не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом доставки судової повістки та копії ухвал суду від 04 травня 2026 року до зареєстрованого електронного кабінету позивача та його представника Столітнього М.М., що підтверджується довідками про доставку електронного документу. У позовній заяві зазначено клопотання про розгляд справи без участі представника ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» та відсутність заперечень щодо ухвалення судом заочного рішення. 
Відповідач ОСОБА_1 у призначене судове засідання не прибув, про дату, час і місце якого повідомлений в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. Рекомендований лист з повідомленням про вручення, яким йому направлялась судова повістка та копія ухвали суду від 04 травня 2026 року за зареєстрованим місцем проживання, повернутий до суду з відміткою «адресат відсутній». У такому випадку відповідач ОСОБА_1 відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання. Відзив на позов відповідач не подав, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не направив, причини неявки суду не повідомив.
За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 19 травня 2026 року суд ухвалив заочне рішення у справі.
Згідно з частиною другою статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.
Суд встановив, що 04 березня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 уклали електронний договір № 4442528 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, паперова копія якого додана до позовної заяви, який відповідач підписав 04.03.2024 о 12:29:06 електронним підписом одноразовим ідентифікатором 23325 ( далі-договір), невід`ємною частиною якого є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для (клієнта) споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього договору та інформаційне повідомлення, що є додатком №2 до цього договору (а. с. 22-33).
Відповідно до пункту 1.1. договору № 4442528, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний застосунок «Сredit7». Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІКС товариства.
В пункті 1.2. договору № 4442528 визначено, що на умовах, встановлених договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту – кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає 2 000,00 грн. За взаємною згодою сторін сума кредиту може бути збільшена, про що сторонами укладається додатковий договір. При цьому сторони погодили, що збільшення суми кредиту можливе до дати здійснення клієнтом першого платежу за договором, відповідно до графіку платежів (пункт 1.3 цього договору) (підпункт 1.2.1. договору).
За змістом пункту 1.3. договору № 4442528 строк кредитування 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит(Графік платежів), що є додатком №1 до цього договору. Строк кредитування, а також термін (дата) повернення (виплати) кредиту, встановлені договором, можуть бути змінені (продовжені) за письмовою згодою сторін, шляхом підписання сторонами додаткового договору до цього договору. Ініціювання клієнтом продовження строку кредитування/строку договору відбувається без змін умов цього договору в бік погіршення для клієнта (підпункт 1.3.1.). У клієнта наявне право продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту, встановлених договором, на підставі звернення до товариства із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора (підпункт 1.3.2.). Рекомендовані дати внесення клієнтом грошових коштів для уникнення простроченої заборгованості за кредитом, визначені у графіку платежів – друга колонка «Дата видачі кредиту/дата платежу» (підпункт 1.3.3.).
Відповідно до пункту 1.4. договору № 4442528 тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процента ставка становить 2,50 % за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього договору. Денна процентна ставка за цим договором при застосуванні стандартної процентної ставки дорівнює 2,5 % ( п.1.4.1)
Згідно з пунктом 1.5. договору № 4442528 орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредитування 99 923,40 % річних, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 19 801,06 % (підпункти 1.5.1, 1.5.2.).
Пунктом 1.6. кредитного договору № 4442528 передбачено, що орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 20 000,00 грн, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки – 18 800,00 грн (підпункти 1.6.1, 1.6.2).
За змістом пункту 1.8. договору №4442528 мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби.
Відповідно до пункту 2.1. договору №4442528 товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) НОМЕР_2 .
Згідно з пунктом 4.1. договору №4442528 сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з Графіком платежів, крім випадку, визначеного в п. 4.3. договору.
Відповідно до п. 6.4 договору у випадку невиконання та/або неналежного виконання клієнтом зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, товариство має право нарахувати, а клієнт зобов`язаний на вимогу товариства сплатити товариству штраф: у розмірі 25% від суми невиконаного та/або неналежного виконання зобов`язання на кожен 7-й день кожного факту такого невиконання та/або неналежного виконання. Фактом невиконання та/або неналежного виконання зобов`язань клієнтом є не здійснення ним сплати або сплати не в повному обсязі чергового платежу та/або повернення суми кредиту в строки сплати платежів, встановлені договором (графіком платежів/новим графіком платежів).
Як вбачається з графіку платежів за договором №4442528 від 04.03.2024, що є додатком №1 до вказаного договору, дата видачі кредиту – 04.03.2024; дати платежу: 02.04.2024 у сумі 300,00 грн; 02.05.2024, 01.06.2024, 01.07.2024, 31.07.2024, 30.08.2024, 29.09.2024, 29.10.2024, 28.11.2024, 28.12.2024, 27.01.2025 – у сумі 1 500,00 грн; 26.02.2025 – сума платежу становить 3 500,00 грн. Усього сума платежу за розрахунковий період складе 18 800,00 грн; усього сума процентів за користування кредитом складе 16 800,00 грн; сума кредиту за договором – 2 000,00 грн, реальна річна процентна ставка складе 19801,06% % річних (а. с. 32 зв.ст.).
До позовної заяви позивач додав паспорт споживчого кредиту, який відповідач підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором 16733 04.03.2024 о 12:29:06 ( а.с. 35-37) та Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна» (нова редакція), затверджені наказом № 101-ОД директора ТОВ «Лінеура Україна» від 20.11.2023(набрання чинності з 21.11.2023) (а. с. 51-59).
Як видно з інформації ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №1664-0111 від 01.11.2024, відповідно до укладеного договору про переказ коштів № ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «Лінеура Україна» було успішно перераховано кошти 04.03.2024 о 12:30:26 на суму 2 000,00 грн, номер транзакції в системі iPay.ua 351715079, на картку НОМЕР_1 ( а.с. 17).
Згідно з інформацією АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-260421/80488-БТ від 27.04.2026 на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) та 04.03.2024 на вказаний рахунок зараховано кошти у сумі 2 000,00 грн ( призначення: IPAY_CREDIT_MC1 Banderu 9 (а.с. 172).
З розрахунку заборгованості ТОВ «Лінеура Україна» за кредитним договором №4442528 від 04.03.2024, що долучений до матеріалів справи, вбачається, що заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 25.10.2024 становить 14 800,00 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 2 000,00 грн; заборгованості за процентами, нарахованими за період з 04.03.2024 по 25.10.2024 , у розмірі 11 800,00 гривень; заборгованості за штрафними санкціями у розмірі 1 000,00 грн (а. с. 40-44).
25 жовтня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» укладено договір факторингу № 25/10/2024, копія якого долучена до матеріалів справи (а. с. 81-89).
Пунктом 1.2 договору факторингу визначено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається після підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2 та надходження ціни продажу у повному обсязі, відповідно до п. 3.3 цього договору, на рахунок клієнта, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників та повна сума ціни продажу, що надійшла на рахунок клієнта,- підтверджують факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості.
Відповідно до пункту 3.3 договору факторингу ціна продажу за договором становить 2 857 292,90 грн. 
Як видно із платіжної інструкції № 3475 від 01.11.2024 ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» сплатило Товариству з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» 2 857 292,90 грн згідно з договором факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024 (а. с. 64). 
Відповідно до акту прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024, підписаного 25 жовтня 2024 року ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» та ТОВ «Лінеура Україна», на виконання пункту 1.2. договору факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024, укладеного між клієнтом та фактором, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 6 091. Після виконання фактором вимог пункту 1.2. договору факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей. Загальна сума заборгованості складає 113 270 252,85 грн (а. с. 90). 
З реєстру боржників до договору факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024, підписаного ТОВ«ФК «Фінтраст Україна» та ТОВ «Лінеура Україна», вбачається, що право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №4442528 на суму заборгованості 14 800,00 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту – 2 000,00 грн, заборгованості за процентами – 11 800,00 грн, заборгованості за пенею, штрафами – 1 000,00 грн, від ТОВ «Лінеура Україна» перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» (а. с. 49-50).
Як вбачається з розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «ФК«Фінтраст Капітал» за договором № 4442528 про надання споживчого кредиту від 04.03.2024, позивач донарахував ОСОБА_1 проценти за процентною ставкою 2,5 % за період з 26.10.2024 по 27.02.2025 на суму 6 250,00 грн ( а.с. 45-47). 
У позовній заяві позивач зазначив розрахунок заборгованості за договором № 4442528 про надання споживчого кредиту від 04.03.2024, згідно з яким заборгованість ОСОБА_3 становить 21 050,00 грн, з яких сума кредиту – 2 000,00 грн; сума процентів за користування кредитом -11 800,00 грн; проценти, нараховані за 125 календарних днів – 6 250,00 грн; штрафні санкції - 1 000,00 грн ( а.с. 10 зв.ст.)
До позовної заяви позивач також додав : копію рішення № 251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІнансова компанія «Фінтраст Україна» від 25 листопада 2024 року про зміну найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» ( а.с. 72) та копію Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал», затвердженого рішенням №251124/1 Єдиного учасника від 25.11.2024 ( а.с. 65-71).
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним ( стаття 204 ЦК України). 
За змістом частин першої та другої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. 
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Положеннями статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 3 Закону України « Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України « Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За змістом частини восьмої статті 11 Закону України « Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 
Відповідно до частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно із статтею 13 Закону України «Про електронну комерцію» розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України « Про платіжні послуги», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України.
Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг.
Способи, строки та порядок розрахунків у сфері електронної комерції визначаються в електронному договорі з урахуванням вимог законодавства України.
Пунктом 159 розділу VIII « Загальні правила документообігу за операціями з використанням платіжних інструментів» Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого постановою Правління Національного банку України 29.07.2022 за №164, передбачено, що документи за операціями з використанням платіжних інструментів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань.
Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних.
Так, на підтвердження своїх вимог позивач надав паперову копію договору №4442528 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 04.03.2024, укладеного ТОВ «Лінеура Україна» з ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи товариства – позикодавця, який містить інформацію про його підписання ОСОБА_1 електронним підписом, що відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора, та особисті дані останнього: ПІБ, РНОКПП, реквізити паспорта, адресу місця проживання, номери мобільних телефонів ( а.с. 22-33) 
Доказів на спростування відповідності анкетних даних ОСОБА_1 , вказаних у договорі №4442528 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 04.03.2024, матеріали справи не містять.
Для підписання договору ОСОБА_1 використав електронний підпис, який відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора відповідно до вимог частин шостої та восьмої статті 11 і 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов та уклали кредитний договір.
Таким чином, вказаний договір підписано електронним підписом, використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. 
Зазначений висновок узгоджується з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20-ц, від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18.
Таким чином, договір №4442528 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 04.03.2024 укладений ТОВ «Лінеура Україна» з ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи товариства – позикодавця шляхом ідентифікації позичальника ОСОБА_1 , зазначення ним своїх персональних даних, та використання останнім електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договорів, укладених в письмовій формі, за своїм змістом відповідає вимогам, визначеним законом на момент його укладення, та є підставою для виникнення у сторін прав та обов`язків, передбачених в ньому.
Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У пункті 1 частини 1 статті 512 та статті 514 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Так, ТОВ «Лінеура Україна» виконало свої зобов`язання та надало ОСОБА_1 кредит у сумі 2 000,00 грн шляхом їх перерахування на картковий рахунок № НОМЕР_1 , зазначений ним у договорі №4442528 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 04.03.2024, що підтверджено довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №1664-0111 від 01.11.2024 (а.с. 17 ) та інформацією АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-260421/80488-БТ від 27.04.2026, відповідно до якої на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано платіжну картку № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) та 04.03.2024 на вказаний рахунок було зараховано кошти у сумі 2 000,00 грн, призначення: IPAY_CREDIT_MC1 Banderu 9) (а.с. 172 ).
До позовної заяви позивачем також додано копію договору, укладеного ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення» № ФК-П-19/03/01 від 12.03.2019 про переказ коштів ( а.с. 61-63). 
Вказані докази в їх сукупності є достатніми для встановлення обставини виконання свого обов`язку первісним кредитором ТОВ «Лінеура Україна» за договором №4442528 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 04.03.2024 щодо надання відповідачу ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 2 000,00 грн.
Відповідач ОСОБА_1 своїм правом на подання відзиву не скористався, жодних доказів на спростування факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами, тобто існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора, суду не надав. 
На підтвердження факту переходу прав вимоги до боржника ОСОБА_1 від ТОВ «Лінеура Україна» до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» позивач надав копії: договору факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024, укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал »; платіжної інструкції № 3475 від 01.11.2025 про виконання умов договору факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024; акту прийому- передачі реєстру боржників від 25.10.2024 до договору факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024; витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 25/10/2024 від 25.10.2024, укладеного між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал », згідно з якими право вимоги до боржника ОСОБА_1 за договором №4442528 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 04.03.2024 перейшло до ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» (64, 81-90). 
Оскільки матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем кредитних коштів за договором №4442528 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 04.03.2024, сплати процентів за користування ними, то у позивача виникло обґрунтоване право на стягнення з відповідача заборгованості у судовому порядку.
Позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором №4442528 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 04.03.2024 в розмірі 21 050 грн, з яких сума кредиту – 2 000,00 грн; сума процентів за користування кредитом -11 800,00 грн, нарахованих за період з 04.03.2024 по 25.10.2024, та проценти, нараховані за 125 календарних днів за період з 26.10.2024 по 27.02.2025 – 6 250,00 грн; штрафні санкції -1 000,00 грн.
Виходячи з викладених обставин та установлених правовідносин, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у сумі 2 000,00 грн підлягають задоволенню.
Розглядаючи вимоги позивача про стягнення нарахованих процентів у розмірі 11 800,00 грн за період з 04.03.2024 по 25.10.2024 грн та в розмірі 6 250,00 грн за період з 26.10.2024 по 27.02.2025, суд виходить з такого. 
22 листопада 2023 року прийнятий Закон України № 3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав чинності 24 грудня 2023 року. Вказаним Законом внесені зміни та доповнення і до Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування». Зокрема, статтю 8 Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою, якою визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Пунктом 17 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. При цьому, згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 3498-ІХ, дія пункту 5 розділу I цього Закону, яким власне і запроваджено максимальний розмір денної процентної ставки, поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Відтак, згідно з вказаним Закону максимальний розмір денної процентної ставки не повинен перевищувати: протягом перших 120 днів з дня набрання ним чинності, тобто, до 22 квітня 2024 року - 2,5 %; протягом наступних 120 днів з дня набрання ним чинності, тобто, до 20 серпня 2024 року - 1,5 %; починаючи з 241 дня з дня набрання ним чинності, тобто, з 21 серпня 2024 року, - 1%.
Наведені обмеження мають імперативний характер і поширюються на всі договори про споживчий кредит, за якими нарахування процентів здійснювалося після набрання чинності Законом № 3498-ІХ, незалежно від дати укладення таких договорів. 
Як вбачається з розрахунку заборгованості первісного кредитора ТОВ «Лінеура Україна», проценти за договором №4442528 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 04.03.2024 нараховані: за період з 04.03.2024 по 25.10.2024 ( 236 днів) із розрахунку - 2,5 % щоденно від суми боргу ( 2 000,00 грн х 2,5 % :100 % = 50,00 грн х 236 днів = 11 800,00 грн). 
Згідно з розрахунком, складеним ТОВ «ФК « Фінтраст Капітал», проценти за договором №4442528 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 04.03.2024 нараховані за період з 26.10.2024 по 27.02.2025 (125 днів) із розрахунку 2,5 % щоденно від суми боргу (2000,00 грн х 2,5 % :100 % = 50,00 грн +125 днів = 6 250,00 грн). 
Всього нараховано процентів за період з 04.03.2024 по 27.02.2025 за 361 день із розрахунку 2,5 % щоденно від суми боргу на загальну суму 18 050,00 грн (11 800,00 грн +6 250,00 грн = 18 050,00 грн).
Натомість, виходячи з викладених обставин, за договором №4442528 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 04.03.2024 ОСОБА_1 проценти повинні бути нараховані у розмірі 2,5 % за період з 04.03.2024 по 22.04.2024, в період з 23.04.2024 по 20.08.2024 – 1,5 %, а з 21.08.2024 по 26.02.2025 ( в межах строку кредитування – 360 днів) в розмірі 1 % від суми боргу.
Таким чином, з урахуванням вимог статті 8 Закону України №1734-VIII від 15 листопада 2016 року «Про споживче кредитування» в редакції Закону України № 3498-ІХ від 22.11.2023, розмір процентів за період 04.03.2024 по 22.04.2024 ( 50 днів) із розрахунку - 2,5 % щоденно від суми боргу на суму 2 500,00 грн ( 2000,00 грн х 2,5 % :100 % = 50,00 грн х 50 днів = 2500,00 грн); за період з 23.04.2024 по 20.08.2024 ( 120 днів) із розрахунку 1,5 % щоденно від суми боргу на суму 3 600,00 грн ( 2000,00 грн х 1,5 % : 100 % = 30,00 грн х 120 днів = 3 500,00 грн ); за період з 21.08.2024 по 26.02.2025 ( 190 днів) із розрахунку -1,0 % щоденно від суми боргу на суму 3 800,00 грн ( 2000,00 грн х 1,0 % :100 % = 20,00 грн х 190 днів = 3 800,00 грн). 
Отже, сума процентів за користування кредитом за період з 04.03.2024 по 26.02.2025 за 360 днів ( 50+120+190=360 днів), в межах строку кредитування за договором №4442528 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 04.03.2024, буде становити у загальному розмірі 9 900,00 грн ( 2 500,00 грн + 3 600,00 грн + 3 800,00 грн = 9 900,00 грн). 
Відтак, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми заборгованості за процентами за договором №4442528 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 04.03.2024 підлягають задоволенню на суму 9 900,00 грн.
Як вбачається із позовних вимог, позивач крім заборгованості за основною сумою боргу та заборгованості за процентами, просить стягнути з відповідача штрафні санкції в розмірі 1 000,00 грн. 
Відповідно до частин першої, третьої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу.
Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
15 березня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» доповнено пунктом 6-1, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з причин інших, ніж передбачені частиною 4 статті 1056-1 ЦК України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Норми цього пункту поширюються, у тому числі, на кредити, визначені частиною 2 статті 3 Закону. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем.
Пункт 6-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» виключено на підставі Закону № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, та пунктом 6 даного розділу встановлено, що у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною 4 статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону.
Отже, на дату укладення договору №4442528 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 04.03.2024 існувала очевидна суперечність між одночасно чинними нормами розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» та пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України щодо того ж самого питання: чи звільняється позичальник від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за порушення виконання зобов`язання за договором у період дії в Україні воєнного стану.
Якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, що має юридичну силу закону України, містять однопредметні норми, що мають різний зміст, то пріоритетними є норми ЦК України.
Вказаний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 334/3161/17.
З огляду на наведене, суд вважає, що нарахована в період воєнного стану сума штрафних санкцій у розмірі 1 000,00 грн за договором №4442528 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 04.03.2024 підлягає списанню кредитодавцем. 
За таких обставин позов підлягає частковому задоволенню, оскільки стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» підлягає заборгованість за договором №4442528 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 04.03.2024 в розмірі 11 900,00 грн, з яких: 2 000,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 9 900,00 грн- сума заборгованості за процентами.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За змістом пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частиною другою цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
За правилом частини третьої вказаної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Як зазначено у пункті 1 частини другої статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Згідно з частиною третьою статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Позивач у попередньому (орієнтовному) розрахунку судових витрат, наведеному у позовній заяві, вказав, що витрати на професійну правничу допомогу становлять 10 000 гривень, які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.
На підтвердження понесених витрат суду надано: копію договору про надання правової допомоги №10/12-2024, укладеного 10 грудня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал » та адвокатом Столітнім М.М.; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 9422/10, виданого адвокату Столітньому М.М.; копію ордеру серії АІ № 2062686, виданого ОСОБА_4 04.12.2025 на підставі договору про надання правничої допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024; заявку № 13 300 на виконання доручення до договору №10/12-2024, укладеного 10 грудня 2024 року від 05 листопада 2025 року, згідно з якою клієнт доручає, а адвокат зобов`язується надати послуги професійної правничої допомоги у рамках цивільного судочинства у суді першої інстанції у справі про стягнення заборгованості за договором № 4442528 від 04.03.2024, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 , в якій сторони погодили види робіт (послуг) на загальну суму 10 000,00 грн; копію рахунку на оплату № 13300-04/12-2025 від 04.12.2025 адвокату Столітньому М.М. клієнтом ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» правничих послуг на суму 10 000,00 грн; копію акту прийому – передачі виконаних робіт № 13 300 згідно з договором №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, складеного 04 грудня 2025 року , відповідно до якого адвокат Столітній М.М. надав, а клієнт ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» прийняв послуги професійної правничої допомоги у рамках цивільного судочинства у суді першої інстанції у справі про стягнення заборгованості за договором № 4442528 від 04.03.2024, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 на загальну суму 10 000,00 грн (а.с. 18-19, 34, 39,48, 74, 91-92). 
Вказані вище докази у своїй сукупності підтверджують факт надання адвокатом Столітнім М.М. правової допомоги ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за договором про надання правової допомоги №10/12-2024 від 10 грудня 2024 року.
Згідно з пунктами 4, 6, 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача та цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушення, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. 
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01) , пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Враховуючи час, затрачений адвокатом Столітнім М.М. на надання правової допомоги у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4442528 від 04.03.2024, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 , види виконаних робіт (наданих послуг), зазначених в акті прийому-передачі виконаних робіт(наданих послуг) № 13 300 згідно з договором № 10/12-2024 від 10.12.2024, суд вважає, що розмір витрат, пов`язаних з професійною правничою допомогою, в сумі 10 000,00 грн є обґрунтованим та підтвердженим належними доказами у цій справі. 
Клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу відповідач суду не надав.
Витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (див. постанову Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).
Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 653,00 грн, виходячи з такого розрахунку: 11 900,00 грн х 100 %: 21 050,00 грн = 56,53 % (відсоток розміру задоволених позовних вимог); 10 000,00 грн х 56,53 % : 100 % = 5 653,00 грн (сума витрат на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог).
За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивач сплатив за подання позовної заяви судовий збір у сумі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №8138 від 04.12.2025 (а.с.2). Вказана сума судового збору зарахована до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 1). 
З урахуванням часткового задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 1 369,38 грн (2 422,40 грн х 56,53 % : 100 % = 1 369,38 грн (сума судових витрат, пропорційна розміру задоволених позовних вимог).
На підставі викладеного, керуючись статями 258-259, 263-265, 280-284 ЦПК України, суд 
В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» заборгованість за договором №4442528 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 04 березня 2024 року в розмірі 11 900 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 2 000 гривень; заборгованість за процентами - 9 900 гривень.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал» судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1 369 гривень 38 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст КАПІТАЛ» судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 653 гривні. 
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи:
Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтраст Капітал», код ЄДРПОУ: 44559822, місцезнаходження: м. Київ, вулиця Набережно-Корчуватська, будинок №27, приміщення №2.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 .
Повне заочне рішення суду складено 19 травня 2026 року.
Суддя  Н. С. Бабич