Справа № 344/23498/25
Провадження № 2/344/2644/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(З А О Ч Н Е)

22 червня 2026 року місто Івано-Франківськ 

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого - судді Мелещенко Л.В. 
за участю секретаря судового засідання - Дутки Р.-І.Я., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача.
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернувся до суду через систему «Електронний суд» з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 30 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та ОСОБА_1 укладено Договір № 506272-КС-001 про надання кредиту, за умовами якого Позичальнику надано грошові кошти у розмірі 11000,00 гривень.
Позивач свої зобов`язання за Договором кредиту виконав та надав Позичальнику грошові кошти в розмірі 11000,00 гривень шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № НОМЕР_1 .
До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за Кредитним договором №506272-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти, розрахунок та розмір яких зазначені у Розрахунку заборгованості.
Відповідно до Розрахунку заборгованості за Договором № 506272-КС-001, відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату на загальну суму 14280,00 гривень. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. 
Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» не нараховувало та не просить суд стягнути з відповідача на користь позивача жодну неустойку (у формі пені чи штрафів), а лише заборгованість по тілу, процентам та комісії за надання кредиту. Позивач не нараховував жодних процентів після закінчення строку дії кредитного договору. 
Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у боржника станом на 01.12.2025 утворилась заборгованість за Договором № 506272-КС-001 про надання кредиту в розмірі 19 136,51 гривень, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 8 754,32 гривень, суми прострочених платежів по процентах - 10 382,19 гривень, суми заборгованості по штрафам - 0,00 гривень, суми прострочених платежів за комісією - 0,00 гривень.
За результатами розгляду цієї позовної заяви позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором № 506272-КС-001 про надання кредиту від 30.07.2024, що становить 19 136,51 гривень та складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 8 754,32 гривень, суми прострочених платежів по процентах - 10 382,19 гривень, суми заборгованості по штрафам - 0,00 гривень, суми прострочених платежів за комісією - 0,00 гривень, сплачений судовий збір в розмірі 2 422,40 гривень (а.с. 1-18). 
Процесуальні дії у справі.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 грудня 2025 року дану справу розподілено головуючому судді Мелещенко Л.В. (а.с.81-82).
Ухвалою суду від 02 січня 2026 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 83-84).
Ухвалою суду від 17 березня 2026 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» про витребування доказів задоволено у повному обсязі (а.с. 110-111).
Пояснення учасників справи в судовому засіданні.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте у вимогах позовної заяви зазначено про розгляд справи за відсутності представника позивача, просить позов задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема відповідач викликався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, а також жодних інших заяв та клопотань від відповідача не надійшло. 
Учасники справи у судове засідання, призначене на 18 червня 2026 року, не з`явилися, тому суд, з дотриманням положень статті 259 Цивільного процесуального кодексу України, відклав складення повного рішення суду на строк не більше п`яти днів та зазначив датою ухвалення рішення дату його складання, підписав судове рішення без його проголошення.
Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, проте не з`явився у судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини свої неявки в судове засідання, відзиву не подав, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, тому суд на підставі статей 280-282 Цивільного процесуального кодексу України ухвалив про заочний розгляд справи, про що 22 червня 2026 року прийнята відповідна ухвала.
Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно розрахунку заборгованості та довідки про стан заборгованості за договором № 506272-КС-001 про надання кредиту від 30.07.2024, заборгованість становить 19 136,51 гривень, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 8754,32 гривень, суми прострочених платежів по процентах у розмірі 10 382,19 гривень, суми заборгованості по штрафам у розмірі 0,00 гривень, суми прострочених платежів за комісією у розмірі 0,00 гривень (а.с. 18-23).
30 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», Кредитодавцем, та ОСОБА_1 , Позичальником, укладено Договір № 506272-КС-001 про надання кредиту, за умовами якого Позичальнику надано грошові кошти у розмірі 11000,00 гривень.Позичальником договір підписаний одноразовим ідентифікатором UA-7468, направленим Позичальнику на номер телефону НОМЕР_2 (а.с. 24-41).
Укладення договору підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта щодо укладення електронного договору № 506272-КС-001 про надання кредитувід 30.07.2024 та Анкетою клієнта (а.с. 42-44).
З довідки Товариства з обмеженою відповідальністю «ПрофітГід» вбачається, що 30.07.2024 було перераховано кошти у розмірі 11 000,00 гривень на платіжну карту № НОМЕР_3 (а.с. 45).
Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) затверджено наказом директора Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» від 02.04.2024 № 9-ОД, введено в дію з 10 години 00 хвилин 03.04.2024 (а.с. 46-55).
Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» є юридичною особою, ідентифікаційний код 41084239 (а.с. 56-68).
Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, видала Товариству з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» свідоцтво про реєстрацію фінансової установи на підставі Розпорядження № 961 від 06.04.2017 (а.с. 68 зворот).
Розпорядженням № 1593 від 11 травня 2017 року Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, видало Товариству з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів) (а.с. 69).
Національний банк України переоформив ліцензію Товариству з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (а.с. 70).
Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» є фінансовою установою, перелік фінансових послуг: надання коштів та банківських металів у кредит, про що свідчить витяг із Державного реєстру фінансових установ (а.с. 71).
Згідно довідки форми 5, ОСОБА_1 перебуває на військовій службі з 20 грудня 2024 року (а.с. 102-104).
ОСОБА_1 є ветераном війни - учасником бойових дій (а.с. 101). 
З відповіді Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» та виписки вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано картку № НОМЕР_3 , на яку 30.07.2024 було зараховано кошти у розмірі 11000,00 гривень (а.с. 115-116).
Норми права, що підлягають застосуванню, та висновки суду
за результатами розгляду справи.
Відповідно до частини першої статті 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною другою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно статті 1055 Цивільного кодексу України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Частиною першою статті 1055 Цивільного кодексу України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
При цьому, в частині першій статті 207 Цивільного кодексу України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
З матеріалів справи вбачається, що договір № 506272-КС-001 про надання кредиту від 30.07.2024 підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-7468, номер телефону НОМЕР_2 .
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.
Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243св20), від 10.06.2021 у справі №234/7159/20 (провадження № 61-18967св20), які, відповідно до вимог частини четвертої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.
Із візуальної форми послідовності дій клієнта щодо укладення договору договором № 506272-КС-001 про надання кредиту від 30.07.2024 в інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця вбачається, що 30.07.2024 о 18:52:53 клієнт ( ОСОБА_1 ), використовуючи номер телефону НОМЕР_2 , ідентифікувався в ІТС та зайшов в особистий кабінет, ознайомився із пропозицією товариства та підписав договір одноразовим ідентифікатором UA-7468.
У договорі № 506272-КС-001 про надання кредиту від 30.07.2024 зазначено адресу Позичальника, його паспортні дані, ідентифікаційний код, телефон, електронну пошту, номер електронного платіжного засобу, які належать останньому, що є підтвердженням здійснення ним процедури ідентифікації в розумінні положень Закону України «Про електронну комерцію».
У постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/33824/19 зроблено правовий висновок, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений; сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, а кредитні кошти не були б перераховані відповідачу.
Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі.
Докази, які б спростовували факт приналежності картки відповідачу та надходження на картку 30.07.2024 грошових коштів у сумі 11000,00 гривень, у матеріалах справи відсутні і відповідачем такої обставини не спростовано.
Відтак, судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» своєчасно та в повному обсязі виконало зобов`язання за договором №506272-КС-001 про надання кредиту від 30.07.2024, перерахувавши відповідачу на належний йому картковий рахунок грошові кошти у розмірі 11000,00 гривень.
Як зазначає позивач у позові, відповідачем сплачено частково за даним договором 14280,00 гривень.
Частину зі сплаченої суми позивач визначив, як погашення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2245,68 гривень, тому просить стягнути 8754,32 гривень, тому залишок несплаченого тіла кредиту підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Докази, які б спростовували вищевказане, зокрема, доказів повернення тіла кредиту у повному розмірі 11000,00 гривень відповідачем не надано.
Щодо суми процентів за користування кредитом, то суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Частиною першою статті 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частинами першою-третьою статті 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.
При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 Цивільного процесуального кодексу України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.
Як встановлено судом, позивачем доведено як факт укладання договору, так і отримання позичальником відповідачем грошових коштів на погоджених ним умовах фінансового кредиту шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором та не виконання останнім свого обов`язку зі своєчасного повернення кредитних коштів у повному розмірі.
Так, згідно умов договору № 506272-КС-001 про надання кредиту від 30.07.2024 строк кредиту 24 тижнів (пункт 2.3); стандартна процентна ставка в день становить 1,50000000, фіксована.
Щодо розміру процентів, то суд зазначає наступне.
Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року, доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Кредитний договір був укладений з відповідачем 30 липня 2024 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
Таким чином, у період з 30.07.2024 по 14.01.2025 проценти нараховуються за
такою формулою: 11000,00 (тіло кредиту) * 1,00 % = 110,00 гривень - нарахований відсоток за день, 110,00*168= 18480,00 гривень - нараховані відсотки.
Згідно пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
Частиною дев`ятою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» визначено, що військовослужбовці - це особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Особливий період в Україні діє з 18 березня 2014 року по теперішній час.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 перебуває на військовій службі з 20 грудня 2024 року.
Таким чином, на відповідача, як на військовослужбовця, поширюються пільги передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме не повинні нараховуватися штрафні санкції, пеня та проценти за користування кредитом на весь час їх призову.
Отже, за період перебування відповідача на військовій службі не повинні нараховуватись відсотки за кредитним договором, відповідно з 20.12.2024 проценти не підлягають нарахуванню.
Стягненню підлягають проценти у період з 30.07.2024 по 19.12.2024, що розраховуються наступним чином: 11000,00 (тіло кредиту) * 1,00 % = 110,00 гривень - нарахований відсоток за день, 110,00*143= 15730,00 гривень - нараховані відсотки.
Як зазначено вище, відповідач сплатив частково за даним договором 14280,00 гривень, частину зі сплаченої суми позивач визначив, як погашення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2245,68 гривень, комісії - 1650,00 гривень, проценти - 10384,32 гривень.
Отже, усього стягненню підлягають проценти у розмірі 5345,68 гривень (15730,00 - 10384,32).
У задоволенні решти вимог про стягнення процентів слід відмовити.
Відповідачем у даній справі не було надано доказів на підтвердження відсутності своєї вини у неналежному виконанні умов зобов`язання, визначеного договором № 506272-КС-001 про надання кредиту від 30.07.2024.
Належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості відповідача за укладеним договором в частині тіла кредит та процентів за користування кредитом. або ж спростовували доводи позивача в обґрунтування ним позовних вимог, відповідачем суду не подано.
Отже, враховуючи, що відповідач не виконав у повному обсязі зобов`язання за укладеним договором, суд вважає доведеними наявність підстав для часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № 506272-КС-001 про надання кредиту від 30.07.2024 у загальному розмірі 14100,00 гривень, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 8754,32 гривень, суми прострочених платежів по процентах у розмірі 5345,68 гривень.
Відповідно до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Виходячи із вищевикладеного, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, тому вимоги підлягають частковому задоволенню.
Розподіл судових витрат.
Відповідно до частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Як вбачається з платіжної інструкції № 21876 від 19 грудня 2025 року, позивачем сплачено судовий збір за позовом у розмірі 2422,40 гривень (а.с. 80).
Позовні вимоги задоволені частково на 73,68 %, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати у вигляді судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто у розмірі 1784,82 гривень.

На підставі викладеного, відповідно до статей 526, 527, 530, 546, 610-612, 626, 628, 633, 364, 636, 1048, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, керуючись статтями 4, 10-13, 76-81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 279, 280-284, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд - 

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», код ЄДРПОУ 41084239, заборгованість за договором № 506272-КС-001 про надання кредиту від 30 липня 2024 року у загальному розмірі 14100,00 гривень (чотирнадцять тисяч сто гривень нуль копійок), що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 8754,32 гривень (вісім тисяч сімсот п`ятдесят чотири гривні тридцять дві копійки), суми прострочених платежів по процентах у розмірі 5345,68 гривень (п`ять тисяч триста сорок п`ять гривень шістдесят вісім копійок).
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», код ЄДРПОУ 41084239, судовий збір у розмірі 1784,82 гривень (одна тисяча сімсот вісімдесят чотири гривні вісімдесят дві копійки).
Заочне рішення може бути переглянуте Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», код ЄДРПОУ 41084239, місцезнаходження: 01133 м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411.
Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце реєстрації:  АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено та підписано 22 червня 2026 року.

Суддя Мелещенко Л.В.