ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2026 р. 	Справа № 440/12193/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.12.2024, головуючий суддя І інстанції: Н.І. Слободянюк, м. Полтава, по справі № 440/12193/24
за позовом Головного управління ДПС у Полтавській області 
до  ОСОБА_1   
про стягнення коштів з рахунків платника податків за податковим боргом,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, Головне управління ДПС у Полтавській області (далі –ГУ ДПС у Полтавській області) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі – відповідач) про стягнення податкового боргу з ОСОБА_1 у сумі 280362,05 грн.: з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 279593,04 грн.; з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у сумі 751,38 грн.; з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у сумі 17,63 грн. (а.с. 1-6).
Позов обґрунтований тим, що за ОСОБА_1 обліковується податковий борг з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 279593,04 грн.; з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у сумі 751,38 грн.; з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у сумі 17,63 грн. Вказані суми боргу виникли у зв`язку з несплатою відповідачем грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом у податкових повідомленнях-рішеннях №3226681-2407-1607 від 23 квітня 2021 року, №1235276-2407-1607 від 24 травня 2022 року, №1235277-2407-1607 від 24 травня 2022 року, №1235278-2407-1607 від 24 травня 2022 року, №785729-2410-1607 від 14 квітня 2023 року, №785731-2410-1607 від 14 квітня 2023 року, №785734-2410-1607 від 14 квітня 2023 року, №8505250-2410-1607-UA53080090000014431 від 06 листопада 2023 року, а також пені, нарахованої на суму грошового зобов`язання за податковими деклараціями про майновий стан і доходи.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2024 року зобов`язано Виконавчий комітет Зіньківської міської ради надати до суду інформацію про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 .
05 листопада 2024 року від Виконавчого комітету Зіньківської міської ради до суду надійшов лист вих. №04.1-14/4546 від 25 жовтня 2024 року, в якому повідомлено, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з 24 жовтня 2002 року.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2024 р. адміністративний позов Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, буд. 4, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ідентифікаційний код ВП 44057192) до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 грошові кошти за податковим боргом:
- з орендної плати з фізичних осіб в сумі 279593,04 грн (двісті сімдесят дев`ять тисяч п`ятсот дев`яносто три гривні чотири копійки) на розрахунковий рахунок UA9889999803341098150000016676, код бюджетної класифікації платежу 18010900, отримувач ГУК у Полт. обл / тг м. Зіньків / 18010900, код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255, банк отримувача Казначейство України (ЕАП);
- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у сумі 751,38 грн (сімсот п`ятдесят одна гривня тридцять вісім копійок) на розрахунковий рахунок UA208999980333179341000016676, код бюджетної класифікації платежу 11010500, отримувач ГУК у Полт. обл / тг м. Зіньків / 11010500, код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255, банк отримувача Казначейство України (ЕАП);
- з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у сумі 17,63 грн (сімнадцять гривень шістдесят три копійки) на розрахунковий рахунок UA138999980313020137000016001, код бюджетної класифікації платежу 11011001, отримувач ГУК у Полт. обл / тг м. Зіньків / 11011001, код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255, банк отримувача Казначейство України (ЕАП).
Відповідач з таким рішенням суду першої інстанції не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з?ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 р. по справі № 440/12193/24 та постановити нове рішення яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник зазначив, що визначена позивачем сума до стягнення є необґрунтованою, оскільки позивач 29.07.2023 р. безпідставно, без будь-якого юридичного обґрунтування збільшив недоїмку позивачу на понад 200000 грн. Вказав на невідповідність у підписах отримувача ППР, неможливість встановити дату вручення, неможливість встановити зміст направленого листа. Також зазначив, що адреса отримувача вказана неправильно, а саме: «с. Шилівка, Полтавський район, Полтавська область».
Позивач надав суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просить у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 по справі № 440/12193/24 відмовити в повному обсязі.
Зазначив, що податкові повідомлення-рішення отримані відповідачем відповідно до повідомлень про вручення поштових відправлень. Вказав на те, що відповідач у своїй податковій декларації про майновий стан і доходи самостійно зазначає податкову адресу, яка зазначена в поштових відправленнях, а саме: Полтавська область, Зінківський район, с. Шилівка, вулиця 0. Крім того, вказав, що факт отримання податкових повідомлень-рішень підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень. Зазначає, що дата внесення інформації про адресні дані ОСОБА_1 відображена в ідентифікаційних даних 12.01.2025, а саме зміна місцезнаходження Відповідача.
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу дійшла таких висновків. 
Судом встановлено, що контролюючим органом сформовано податкову вимогу від 17.01.2019 р. № 280-52/11, яка направлена на адресу відповідача (Україна, Полтавська область, Зіньківський р-н, с. Шилівка/0, корп.0). Поштове відправлення отримане 31.01.19.
23 квітня 2021 року Головним управлінням ДПС у Полтавській області прийнято податкове повідомлення-рішення №3226681-2407-1607 (а.с. 14), яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2021 рік у сумі 84810,99 грн.
Вказане податкове повідомлення-рішення №3226681-2407-1607 від 23 квітня 2021 року направлено позивачу на його податкову адресу (Україна, Полтавська область, Зіньківський р-н, с. Шилівка/0, корп 0), та вручено адресату 09 травня 2021 року (а.с. 14).
Зазначена сума податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб частково погашена за рахунок наявної переплати на суму 80560,68 грн, та несплаченою залишилась недоїмка у сумі 4250,31 грн (а.с. 30-зворот).
24 травня 2022 року Головним управлінням ДПС у Полтавській області прийнято податкові повідомлення-рішення:
№1235276-2407-1607 (а.с. 15), яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2022 рік у сумі 5822,48 грн;
№1235277-2407-1607 (а.с. 15), яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2022 рік у сумі 50429,64 грн;
№1235278-2407-1607 (а.с. 15), яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2022 рік у сумі 5808,97 грн.
Податкові повідомлення-рішення №1235276-2407-1607 від 24 травня 2022 року, №1235277-2407-1607 від 24 травня 2022 року, №1235278-2407-1607 від 24 травня 2022 року направлено ОСОБА_1 на його податкову адресу ( АДРЕСА_2 ) та вручено адресату 01 липня 2022 року (а.с. 15).
14 квітня 2023 року Головним управлінням ДПС у Полтавській області прийнято податкові повідомлення-рішення:
№785729-2410-1607 (а.с. 16), яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2023 рік у сумі 5414,14 грн;
№785731-2410-1607 (а.с. 16), яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2023 рік у сумі 101773,19 грн;
№785734-2410-1607 (а.с. 16), яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2023 рік у сумі 102009,91 грн.
Податкові повідомлення-рішення №785729-2410-1607 від 14 квітня 2023 року, №785731-2410-1607 від 14 квітня 2023 року, №785734-2410-1607 від 14 квітня 2023 року направлено ОСОБА_1 на його податкову адресу ( АДРЕСА_2 ) та вручено адресату 30 травня 2023 року (а.с. 16-зворот).
06 листопада 2023 року Головним управлінням ДПС у Полтавській області прийнято податкове повідомлення-рішення №8505250-2410-1607- НОМЕР_1 (а.с. 17), яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2023 рік у сумі 4084,40 грн.
Податкове повідомлення-рішення №8505250-2410-1607-UA53080090000014431 від 06 листопада 2023 року направлено ОСОБА_1 на адресу АДРЕСА_3 та вручено 21 листопада 2023 року (а.с. 17).
У зв`язку з тим, що відповідачем податковий борг у добровільному порядку не сплачений, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що заявлена позивачем до стягнення сума боргу в 280362,05 грн. відповідає визначенню податкового боргу, наведеному у підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, відповідно позовна вимога заявлена правомірно, а тому підлягає задоволенню.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам з урахуванням доводів сторін та висновків суду першої інстанції, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов?язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Порядок сплати податків і зборів встановлений Податковим кодексом України (далі – ПК України).
Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг – сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Плата за землю – обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (підпункт 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України).
Статтею 269 ПК України визначено, що платниками плати за землю є: платники земельного податку: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування; платники орендної плати – землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.
Згідно з положеннями пунктів 288.1, 288.4 статті 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (крім випадків консервації таких земельних ділянок або визнання земельних ділянок забрудненими (потенційно забрудненими) вибухонебезпечними предметами). 
Відповідно до п. 288.7 ст. 288 ПК України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 Податкового кодексу України.
Згідно з приписами ст. 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).
Відповідно до п. 286.5 ст. 286 ПК України нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку.
Згідно з пунктом 57. 2 статті 57 ПК України у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних з порушенням податкового законодавства, та надсилає (вручає) податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум платнику податку, такий платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму податкового зобов`язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, – протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.
У встановлений ПК України строк податкові зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб у загальній сумі 279593,04 грн., які визначені контролюючим органом в податкових повідомленнях-рішеннях №3226681-2407-1607 від 23 квітня 2021 року, №1235276-2407-1607 від 24 травня 2022 року, №1235277-2407-1607 від 24 травня 2022 року, №1235278-2407-1607 від 24 травня 2022 року, №785729-2410-1607 від 14 квітня 2023 року, №785731-2410-1607 від 14 квітня 2023 року, №785734-2410-1607 від 14 квітня 2023 року, №8505250-2410-1607-UA53080090000014431 від 06 листопада 2023 року, відповідачем не сплачено, що підтверджується витягами з інтегрованих карток особового рахунку відповідача з відповідного платежу (а.с. 30-33, 62-65).
Доказів того, що отримані відповідачем податкові повідомлення-рішення №3226681-2407-1607 від 23 квітня 2021 року, №1235276-2407-1607 від 24 травня 2022 року, №1235277-2407-1607 від 24 травня 2022 року, №1235278-2407-1607 від 24 травня 2022 року, №785729-2410-1607 від 14 квітня 2023 року, №785731-2410-1607 від 14 квітня 2023 року, №785734-2410-1607 від 14 квітня 2023 року, №8505250-2410-1607-UA53080090000014431 від 06 листопада 2023 року оскаржувалися в адміністративному або судовому порядку та були скасовані, матеріали справи не містять.
За приписами підпунктів 129.1.1, 129.1.2, 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 ПК України (у відповідній редакції) нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, – починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, – починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, – після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.
Відповідно до пункту 129.4 статті 129 ПК України на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.
На суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення у його сплаті, починаючи з 91 календарного дня (з 271 календарного дня у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.
Пунктом 1 підрозділу 7 розділу 3 Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 422 від 07 квітня 2016 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 травня 2016 року за № 751/28881 (чинний з 10 червня 2016 року по 05 квітня 2021 року), встановлено, що нарахування пені розпочинається: після закінчення строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня:
1) при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків – після спливу 90 днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного Податковим кодексом України; 
2) при нарахуванні суми грошового зобов`язання контролюючими органами – від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного у податковому повідомленні-рішенні згідно з Податковим кодексом України;
у день настання строку погашення податкового зобов`язання, нарахованого контролюючим органом або платником податків у разі виявлення його заниження на суму такого заниження та за весь період заниження (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження); 
у день настання строку погашення податкового зобов`язання, визначеного податковим агентом при виплаті (нарахуванні) доходів на користь платників податків - фізичних осіб та/або органом ДФС під час перевірки такого податкового агента.
ОСОБА_1 нарахована пеня у сумі 751,38 грн., яка виникла у результаті несвоєчасної сплати грошового зобов`язання згідно з податковими деклараціями про майновий стан і доходи з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування: від 07.05.2014 № 1400004112 у розмірі 401,14 грн. за період з 19.08.2014 по 06.02.2019; від 30.04.2015 № 1500002782 у розмірі 173,59 грн. за період з 30.10.2015 по 06.02.2019; від 19.04.2016 № 1600002560 у розмірі 176,65 грн. за період з 30.10.2016 по 06.02.2019 року.
ОСОБА_1 також нарахована пеня у сумі 17,63 грн., яка виникла у результаті несвоєчасної сплати грошового зобов`язання згідно з податковою декларацією про майновий стан і доходи з військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування від 19.04.2016 № 1600002560 за період з 30.10.2016 по 06.02.2019 року.
Таким чином, загальна сума несплачених зобов`язань становить 280362,05 грн. (а.с. 18-33, 56-71).
Згідно з п. 59.1, 59. 3 ст. 59 ПК України (у відповідній редакції) у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.
Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.
Пунктом 59.5 ст. 59 ПК України встановлено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Полтавській області сформовано податкову вимогу форми «Ф» №280-52/11 від 17 січня 2019 року, яку направлено відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення на його податкову адресу та вручено адресату 31 січня 2019 року (а.с. 13).
Водночас щодо дотримання порядку надсилання спірних податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги, що ставить під сумнів узгодженість визначених грошових зобов`язань, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Згідно з пп. 42.1, 42.2 ст. 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.
Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Пунктом 42.5 ст. 42 ПК України визначено, що у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Відповідно до п. 45.1 ст. 45 ПК України платник податків – фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.
Податковою адресою платника податків – фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.
Платник податків – фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.
Зокрема, як підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 у Податковій декларації про майновий стан і доходи у графі «податкова адреса (місце проживання) платника податку» було вказано «Полтавська область, Зіньківський р-н, с. Шилівка, вулиця 0, корпус –, номер квартири –». 
Пунктами 2, 3 Розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків затвердженого наказом Міністерства фінансів України 28.12.2015 № 1204 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 31 грудня 2020 року № 846) (далі – Порядок № 1204) передбачено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином надісланим (врученим) платнику податків, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу.
Дата надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення проставляється:
1) посадовою особою платника податків - юридичної особи (фізичною особою - платником податків або її законним представником) – у разі вручення податкового повідомлення-рішення під розписку (на обох примірниках, а при врученні податкових повідомлень-рішень форм «Ф» та «МПЗФ» - на корінці податкового повідомлення-рішення);
2) працівником структурного підрозділу контролюючого органу, якій склав це податкове повідомлення-рішення, – у разі надіслання податкового повідомлення-рішення листом з повідомленням про вручення. При цьому повідомлення про вручення прикріплюється до примірника податкового повідомлення-рішення, який залишився в контролюючому органі (при направленні податкових повідомлень-рішень форм «Ф» та «МПЗФ» – до корінця податкового повідомлення-рішення);
3) працівником структурного підрозділу контролюючого органу, якій склав це податкове повідомлення-рішення, – у разі надіслання документа засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги» відповідно до пункту 42.4 статті 42 Кодексу (починаючи з першого числа місяця, що настає за місяцем впровадження у роботу відповідного програмного забезпечення). При цьому квитанція про доставку в текстовому форматі, що свідчить про дату та час доставки документа платнику податків, прикріплюється до примірника податкового повідомлення-рішення, який залишився в контролюючому органі (у разі направлення податкових повідомлень-рішень форм «Ф» та «МПЗФ» – до корінця податкового повідомлення-рішення).
Згідно з абзацом першого пункту 4 Розділу ІІІ Порядку №1204 якщо пошта (поштова служба) не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштою (поштовою службою) в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року №270 затверджено Правила надання послуг поштового зв`язку (далі – Правила № 270), які також визначають права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними.
Згідно з п. 8 Правил № 270 оператори поштового зв`язку надають послуги з пересилання внутрішніх та міжнародних поштових відправлень, поштових переказів.
Поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на прості та реєстровані. Реєстровані поштові відправлення поділяються на відправлення без оголошеної цінності (рекомендовані) та відправлення з оголошеною цінністю.
Підпунктом 13 п. 2 Правил № 270 визначено, що рекомендоване поштове відправлення – поштове відправлення, яке приймається для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення, відстежується в системі оператора поштового зв`язку на шляху пересилання відправлення та вручається одержувачу з підтвердженням вручення.
Відповідно до пп. 71-73 Правил № 270 реєстровані поштові відправлення вручаються, кошти за поштовими переказами виплачуються адресатам (одержувачам) за умови пред`явлення ними документів, що посвідчують особу згідно із законодавством.
Адресат (одержувач) може уповноважити іншу особу на одержання адресованого йому поштового відправлення, коштів за поштовим переказом за довіреністю на визначений строк, що оформляється в установленому законодавством порядку або шляхом надання разового доручення на отримання поштового відправлення в електронній формі, порядок якої встановлюється оператором поштового зв`язку.
Інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді текстового повідомлення за номером телефону мобільного зв`язку, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а в разі відсутності номера телефону мобільного зв`язку – шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланка повідомлення про надходження поштового відправлення або в інший спосіб, встановлений оператором поштового зв`язку.
Згідно з п. 81 Правил № 270 рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначками «Судова повістка», «Повістка ТЦК»), повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату (одержувачу), а в разі його відсутності – будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним.
У разі відсутності адресата (одержувача) або повнолітніх членів його сім`ї про надходження поштового відправлення, поштового переказу адресат (одержувач) інформується у спосіб, визначений оператором поштового зв`язку.
Пунктами 101, 102 Правил № 270 визначено, що у разі неможливості вручення адресатам (одержувачам) поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом строку, що встановлюється оператором поштового зв`язку, відправлення «EMS» – 14 календарних днів, міжнародні поштові перекази – відповідно до укладених угод.
Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику, крім випадків, коли відправником надано розпорядження «не повертати».
Повернення відправлень, від яких відмовився адресат або вручення яких неможливе, повинне здійснюватися негайно.
Аналіз вказаних вище норм права в їх системному взаємозв`язку свідчить про те, що поштове відправлення вручається адресату (одержувачу) за вказаною у поштовому відправленні адресою, а у разі неможливості вручення, після закінчення встановленого строку зберігання, поштові відправлення повертаються відправнику.
З матеріалів справи встановлено, що податкові повідомлення-рішення були направлені відповідачу за адресою: Україна, Полтавська область, Зіньківський р-н, с. Шилівка/0, корп 0. Така ж адреса як податкова (місце проживання) була вказана ОСОБА_1 у Податковій декларації про майновий стан і доходи.
Вручення направлених податковим органом податкових повідомлень-рішень адресату підтверджується зворотними повідомленнями про вручення поштових відправлень, що наявні в матеріалах справи.
У постанові від 23 травня 2022 року у справі №810/3116/18 Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зазначила, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.
У цій же постанові Судова палата виснувала, що обов`язку контролюючого органу щодо направлення платнику податків, зокрема податкового повідомлення - рішення у спосіб, визначений статтями 42, 58 Податкового кодексу України, кореспондує також і обов`язок такого платника добросовісно ставитись до отримання відповідної кореспонденції.
Враховуючи викладене, доводи відповідача про неотримання податкових повідомлень-рішень, направлених на адресу Україна, Полтавська область, Зіньківський р-н, с. Шилівка/0, корп 0 є незмістовними, оскільки означені рішення були направлені на податкову адресу, визначену відповідачем.
Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №8505250-2410-1607-UA53080090000014431 від 06.11.2023 року, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем орендна плата з фізичних осіб за 2023 рік у сумі 4084,40 грн. було направлено на адресу АДРЕСА_3 . Однак, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідач повідомляв контролюючий орган про зміну податкової адреси.
З огляду на вказане, колегія суддів доходить висновку, що вказане податкове повідомлення-рішення не може вважатися належним чином врученим, що, в свою чергу, свідчить про недотримання контролюючим органом вимог Податкового кодексу України та відсутність факту його узгодження.
Таким чином, доводи відповідача в апеляційній скарзі в цій частині є доречними та враховуються колегією суддів.
Щодо доводів апеляційної скарги про безпідставність збільшення недоїмки та необґрунтованість визначеної позивачем суми до стягнення, суд зазначає, що при вирішенні спору про стягнення податкового боргу суд не може давати оцінку правомірності прийняття податкових повідомлень-рішень, на підставі яких виник податковий борг, оскільки такі не є предметом такого правового спору.
У межах цього спору перевірці підлягають обставини щодо наявності податкового боргу за стягненням якого звернувся контролюючий орган. 
Щодо доводів апеляційної скарги, що податкове зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб, визначена податковим повідомленням-рішенням від 23.04.2021 р. за № 3226681-2407-1607 в сумі 80 560, 68 грн. погашена та несплаченою залишилася недоїмка у сумі 4250, 31 грн., колегія суддів вважає безпідставними, оскільки до стягнення податковим органом заявлена саме непогашена частина боргу у розмірі 4250, 31 грн.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують обставини, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду.
Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з ч. 2 ст. 317 КАС України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Отже, враховуючи те, що судом першої інстанції неповно з?ясовано всі обставини, що мають значення для справи, та неправильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права, колегія суддів дійшла висновку про часткове скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям у цій частині нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 по справі № 440/12193/24 - скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів за податковим боргом з орендної плати з фізичних осіб в сумі 4084 (чотири тисячі вісімдесят чотири) гривні 40 коп. на розрахунковий рахунок UA9889999803341098150000016676, код бюджетної класифікації платежу 18010900, отримувач ГУК у Полт. обл / тг м. Зіньків / 18010900, код отримувача (ЄДРПОУ) 37959255, банк отримувача Казначейство України (ЕАП).
Ухвалити в цій частини нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.
В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.12.2024 р. по справі № 440/12193/24 – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.М. Макаренко 	
Судді	   	Т.С. Перцова   С.П. Жигилій