П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/43251/25	

перша інстанція: суддя Бутенко А.В.,
повний текст судового рішення
27.02.2026, м.Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючої-судді – Казанчук Г.П.
суддів – Градовського Ю.М., Єщенка О.В.
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одеса апеляційну скаргу Національного університету «Одеська політехніка» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом Керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси Плотицького Олега Маратовича в інтересах держави, Приморської окружної прокуратури міста Одеси до Національного університету «Одеська політехніка», за участі третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, Відокремленого структурного підрозділу «Одеський автомобільно-дорожній фаховий коледж Національного університету «Одеська політехніка» та Міністерство освіти і науки України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВИКЛАД ОБСТАВИН :

Керівник Приморської окружної прокуратури м. Одеси Плотицького Олега Маратовича в інтересах держави, Приморської окружної прокуратури міста Одеси звернувся до суду із позовом до Національного університету «Одеська політехніка», за участі третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, Відокремленого структурного підрозділу «Одеський автомобільно-дорожній фаховий коледж Національного університету «Одеська політехніка» та Міністерство освіти і науки України, в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Відокремленого структурного підрозділу “Одеський автомобільно-дорожній фаховий коледж Національного університету “Одеська політехніка”, яка полягає у невжитті заходів з приведення в належний для експлуатації технічний стан та готовність до укриття населення захисної споруди цивільного захисту – протирадіаційного укриття № 57128, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Новосельського, 87/89;
- зобов`язати Відокремлений структурний підрозділ “Одеський автомобільно-дорожній фаховий коледж Національного університету “Одеська політехніка” вжити заходи, спрямовані на приведення в належний для експлуатації технічний стан та готовність до укриття населення захисної споруди цивільного захисту – протирадіаційного укриття № 57128, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Новосельського, 87/89. 
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що бездіяльності відповідача, у власності якого перебуває захисна споруда цивільного захисту (ПРУ № 57128) та яка упродовж тривалого проміжку часу обмежено готова до використання за призначенням призводить до загрози життю та здоров`ю населення, оскільки на території України проходять бойові дії та наносяться ракетні удари по різних об`єктах, які знаходяться на її території. Попри встановлені та зафіксовані порушення норм законодавства у сфері використання та забезпечення функціонування об`єкту цивільного захисту, внесених обов`язкових до виконання приписів про усунення порушень, незважаючи на збройну агресію російської федерації проти України, відповідачем не вжито вичерпних заходів, спрямованих на приведення захисної споруди цивільного захисту № 57128 у стан, придатний для використання за призначенням для захисту населення.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2026 року позов Керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси Плотицького Олега Маратовича в інтересах держави, Приморської окружної прокуратури м. Одеси до Національний університет “Одеська політехніка”, за участі третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, Відокремленого структурного підрозділу “Одеський автомобільно-дорожній фаховий коледж Національного університету “Одеська політехніка” та Міністерство освіти і науки України про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Національного університету “Одеська політехніка” в особі Відокремленого структурного підрозділу “Одеський автомобільно-дорожній фаховий коледж Національного університету “Одеська політехніка”, яка полягає у невжитті заходів з приведення в належний для експлуатації технічний стан та готовність до укриття населення захисної споруди цивільного захисту – протирадіаційного укриття № 57128, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Новосельського, 87/89.
Зобов`язано Національний університет “Одеська політехніка” в особі Відокремленого структурного підрозділу “Одеський автомобільно-дорожній фаховий коледж Національного університету “Одеська політехніка” вжити заходи, спрямовані на приведення в належний для експлуатації технічний стан та готовність до укриття населення захисної споруди цивільного захисту – протирадіаційного укриття № 57128, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Новосельського, 87/89.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відсутність вчинення відповідачем заходів щодо приведення в належний технічний стан та готовність до укриття населення захисної споруди свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, що, зважаючи на цільове призначення вказаної захисної споруди цивільного захисту, може не захистити належним чином від загрози життю та/або здоров`ю людей та у разі їх не усунення, можуть призвести до незворотних наслідків.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Національний університет «Одеська політехніка» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції надав перевагу доводам позивача не надавши належної оцінки доводам відповідача.

Рух справи в апеляційній інстанції:
Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30.03.2026 року відкрито апеляційне провадження і призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.
Відповідно до вимог статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі – КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
За правилами частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції, -

УСТАНОВИВ:

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, що Відповідно до рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящихся № 1153 від 15.09.1950 року, що слугувало підставою для державної реєстрації права власності, Одеському дорожньо-механічному технікуму відведено земельну ділянку по вул. Островідова (теперішня назва – вул. Новосельського), 87/89, для будівництва будівлі гуртожитку. 
Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящихся № 1319 від 15.11.1955 затверджено акт Державної комісії прийому та вводу в експлуатацію закінченої будівництвом будівлі гуртожитку на 236 осіб студентів Автодорожного технікуму по вул. Островідова (теперішня назва – вул. Новосельського), 87/89.
Згідно з технічним паспортом виготовленому КП “Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості” від 28.05.2008 року, користувачем нежитлових приміщень учбового корпусу, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Новосельського, 87/89, що, зокрема, включають захисну споруду цивільного захисту – ПРУ № 57128, є Автомобільно-дорожній технікум Одеського політехнічного університету Міністерства освіти і науки України.
Відповідно до паспорту сховища (протирадіаційного укриття) № 57128, розташованого за адресою: м. Одеса, Приморський район, вул. Новосельського, 87/89, виготовленого в 2008 році Управлінням з надзвичайних ситуацій та цивільного захисту населення Одеської міської ради, ПРУ є вбудованим в 4-поверхову будівлю, загальною площею 98 кв. м, загальним об`ємом 225 куб. м, місткістю 150 осіб. ПРУ має 2 входи та 1 аварійний вихід. Дата прийняття в експлуатацію – 15 грудня 1955 року. ПРУ належить Автодорожньому технікуму (теперішня назва – Відокремлений структурний підрозділ “Одеський автомобільно-дорожній фаховий коледж Національного університету “Одеська політехніка”).
11.08.2022 року Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області проведено оцінку стану готовності, експлуатації і використання ПРУ № 57128, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Новосельського, 87/89, про що складено акт оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту – ПРУ № 57128 від 11.08.2022, згідно з яким споруда цивільного захисту № 57128 оцінюється як обмежено готова до використання за призначенням.
В подальшому, 07.11.2024 року Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області повторно проведено оцінку стану готовності, експлуатації і використання ПРУ № 57128, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Новосельського, 87/89, про що складено акт оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту – ПРУ № 57128 від 07.11.2024, згідно з яким споруда цивільного захисту № 57128 оцінюється як обмежено готова до використання за призначенням.
11.08.2025 року Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області проведене комплексне обстеження протирадіаційного укриття № 57128, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Новосельського, 87/89, за результатами якого складено Акт обстеження об`єкта фонду захисних споруд цивільного захисту від 11.08.2025 № 1151, згідно з яким ПРУ № 57128 визнано обмежено готовим до використання за призначенням та встановлено порушення вимог законодавства, зокрема:
- ч. 16 ст. 32 Кодексу цивільного захисту України (далі – КЦЗУ), п. 11 Порядку створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту, включення об`єктів до складу та виключення таких об`єктів з фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 10.03.2017 № 138 (далі – Порядок створення) – захисна споруда цивільного захисту не приведена у готовність до використання за призначенням у визначений строк;
- п. 5 розділу ІІ Вимог щодо утримання та експлуатації об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 № 579 (далі – Вимог) – захисна споруда цивільного захисту не забезпечена системами пожежної автоматики і сигналізації відповідно до вимог Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 № 1417;
- п. 7 розділу ІІ Вимог – система вентиляції не утримується в належному технічному стані;
- п. 7 розділу ІІ Вимог – споруда фонду захисних споруд, її комунікації, інженерні мережі, інженерне та спеціальне обладнання, системи життєзабезпечення не утримуються в належному технічному стані; 
- п. 4 глави 1 розділу ІІІ Вимог – оголовок аварійного виходу зруйнований; 
- п. 6 глави 2 розділу ІІІ Вимог – не проведено роботи з обслуговування та відновлення захисних властивостей захисних пристроїв відповідно до примірного змісту робіт з технічного обслуговування захисних пристроїв згідно з додатком 2 до цих Вимог; 
- п. 4 глави 4 розділу ІІІ Вимог – ФП досягли максимальних термінів придатності та не вирішене питання щодо заміни або продовження терміну їх придатності за результатами контрольної перевірки; 
- п. п. 12, 13 глави 3 розділу VI Вимог – не проведено технічне обслуговування спеціального обладнання захисної споруди з періодичністю наведеною в додатку 17 до Вимог; 
- п. п. 12, 13 глави 3 розділу VI Вимог – не проведено періодичне технічне обслуговування обладнання та системи життєзабезпечення захисної споруди згідно переліку основних робіт; 
- п. 6 глави 1 розділу VII Вимог – захисна споруда не укомплектована необхідним майном на розрахункову чисельність населення, що підлягає укриттю, відповідно до переліку майна, необхідного для укомплектування захисної споруди, згідно з додатком 20 до цих Вимог; 
- п. 6 глави 1 розділу VII Вимог – перелік лікарських засобів та медичних виробів для укомплектування запасів медичного майна у захисній споруді не відповідає додатку 21 до цих Вимог.
15.10.2025 року Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області проведено контрольне обстеження протирадіаційного укриття № 57128, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Новосельського, 87/89, за результатами якого складено Акт контрольного обстеження об`єкта фонду захисних споруд цивільного захисту від 15.10.2025 року № 1515, згідно з яким ПРУ № 57128 визнано обмежено готовим до використання за призначенням та встановлено аналогічні порушення вимог законодавства, зазначені в акті обстеження об`єкта фонду захисних споруд цивільного захисту від 11.08.2025 № 1151.
За порушення встановлених законодавством вимог щодо невиконання законних вимог посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, або створення перешкод у їх діяльності відповідальну посадову особу притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до частини першої статті 185-14 КУпАП України.
Приписами частини 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про прокуратуру» діяльність прокуратури ґрунтується на засадах законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, неухильного дотримання вимог професійної етики та поведінки.
Відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Отже, за нормами вказаного Закону прокурор одержує передбачену законом можливість захищати права та інтереси не конкретного державного органу, а дещо абстрактні інтереси держави, що в широкому сенсі можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів і являти собою потребу в здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих, зокрема, на гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, а також охорону землі, лісів, водойм як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання, в тому числі, й територіальних громад.
За змістом частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.
Варто зауважити, що з огляду на завдання та функції прокуратури у правовій державі та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, підстави та порядок звернення прокурора до адміністративного суду в порядку його представництва інтересів держави в судах не може тлумачитись розширено та окремо від реалізації права на звернення до суду самого суб`єкта владних повноважень. У свою чергу, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду зазначає, що у випадку відсутності органу, який би міг захистити інтереси держави у визначений прокурором спосіб, останній, обґрунтувавши це, не позбавлений права звернення до суду із таким позовом самостійно у процесуальному статусі позивача. Такий висновок узгоджується також із змістом постанови Верховного Суду від 25 липня 2024 року у справі №400/2496/23.
Як правильно зазначив суд першої інстанції, за нормами КЦЗ України, Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року № 1052, органи ДСНС не наділені повноваженнями щодо звернення до суду з позовами про зобов`язання привести захисну споруду у готовий до використання стан, а тому прокурор має, у спірному випадку, повноваження на здійснення представництва в суді законних інтересів держави.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Відповідними Указами Президента України строк дії режиму воєнного стану неодноразово продовжувався. Такий режим діє і на сьогодні.
Згідно статті 2 Закону України «Про оборону України» оборона України базується на готовності та здатності органів державної влади, усіх складових сектору безпеки і оборони України, органів місцевого самоврядування, єдиної державної системи цивільного захисту, національної економіки до переведення, при необхідності, з мирного на воєнний стан та відсічі збройній агресії, ліквідації збройного конфлікту, а також готовності населення і території держави до оборони.
Приписи статті 3 Закону України «Про оборону України» визначають, що підготовка держави до оборони в мирний час, серед іншого, включає: забезпечення готовності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, єдиної державної системи цивільного захисту об`єктів критичної інфраструктури до виконання завдань цивільного захисту в особливий період, зокрема у воєнний час, з урахуванням норм міжнародного гуманітарного права.
Пунктом 11 частини першої статті 18 КЦЗ України встановлено, що до повноважень інших центральних органів виконавчої влади у сфері цивільного захисту належить організація та здійснення обліку об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту центральних органів виконавчої влади, а також суб`єктів господарювання, що належать до сфери їх управління, та захисних споруд цивільного захисту державної власності, що перебувають на балансі суб`єктів господарювання приватної форми власності, здійснення контролю за станом готовності таких об`єктів.
Частиною першою статті 20 КЦЗ України визначено, що до завдань та обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту, серед інших, належить організація виконання вимог законодавства щодо створення, використання, утримання та реконструкції фонду захисних споруд цивільного захисту; планування та організація роботи з дообладнання або спорудження в особливий період підвальних та інших заглиблених приміщень для укриття населення; організація обліку фонду захисних споруд; здійснення контролю за утриманням та станом їх готовності; проведення їх технічної інвентаризації, тощо.
При цьому в силу положень частини восьмої статті 32 КЦЗ України фінансування заходів щодо проектування та будівництва об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту та пристосування інших об`єктів для укриття населення може здійснюватися за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів, коштів суб`єктів господарювання, інших юридичних осіб та інших не заборонених законодавством джерел. Утримання об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням та експлуатація таких об`єктів здійснюються їх власниками, користувачами, юридичними особами, на балансі яких вони перебувають (у тому числі утримання та експлуатація споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів та інших не заборонених законодавством джерел.
Відповідно до частини шостої статті 32 КЦЗ України проектування, будівництво, пристосування i розміщення захисних споруд та об`єктів подвійного призначення здійснюються згідно з нормами, які розробляються відповідно до Закону України «Про будівельні норми».
Порядок №138 регламентує механізм створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту (далі - фонд захисних споруд), включення об`єктів до складу та виключення таких об`єктів з фонду захисних споруд, ведення обліку сховищ і протирадіаційних укриттів (далі - захисні споруди), споруд подвійного призначення, найпростіших укриттів та первинних (мобільних) укриттів, що є об`єктами відповідного фонду, а також статус таких об`єктів для забезпечення захисту населення.
За визначеннями пункту 3 Порядку №138 балансоутримувачі - власники, користувачі, юридичні особи, на балансі яких перебувають об`єкти фонду захисних споруд (у тому числі ті, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації); утримання об`єктів фонду захисних споруд - комплекс заходів організаційного, матеріально-технічного, інженерного, фінансового та іншого характеру, що спрямовані на забезпечення готовності об`єктів фонду захисних споруд до використання за призначенням.
Пунктом 9 Порядку №138 передбачено, що утримання фонду захисних споруд у готовності до використання за призначенням здійснюється їх балансоутримувачами.
Згідно пункту 11 Порядку №138 балансоутримувач забезпечує утримання об`єктів фонду захисних споруд у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням відповідно до вимог щодо утримання, облаштування та експлуатації об`єктів фонду захисних споруд, крім об`єктів, що мають перебувати в постійній готовності.
Строк приведення захисної споруди/споруди подвійного призначення в готовність до використання за призначенням (крім споруд, що відповідно до законодавства повинні перебувати в постійній готовності) зазначається в паспорті захисної споруди/споруди подвійного призначення, який не повинен перевищувати 24 години.
Після приведення в готовність об`єктів фонду захисних споруд вони повинні утримуватися та експлуатуватися в такому стані на весь час дії рішення щодо приведення єдиної державної системи цивільного захисту, її складових у режим підвищеної готовності, виникнення надзвичайної ситуації, введення правого режиму надзвичайного стану та в особливий період.
Приписи пункту 12 Порядку №138 визначають, що заходи контролю за станом готовності об`єктів фонду захисних споруд спрямовані на визначення відповідності стану цих об`єктів вимогам законодавства, а також організацію, вжиття балансоутримувачами вичерпних заходів до усунення виявлених недоліків.
До основних заходів контролю за станом готовності належать комплексні, контрольні та позапланові обстеження об`єктів фонду захисних споруд відповідно до вимог щодо утримання, облаштування та експлуатації об`єктів фонду захисних споруд, затверджених МВС.
Контроль за станом готовності об`єктів фонду захисних споруд до використання за призначенням шляхом проведення комплексних, контрольних та позапланових обстежень здійснюється ДСНС та її територіальними органами разом з міністерствами, іншими центральними та місцевими органами виконавчої влади, іншими органами державної влади, органами місцевого самоврядування з дотриманням таких вимог.
Питання утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту (далі - захисні споруди) унормовано Вимогами.
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Вимог споруди фонду захисних споруд мають утримуватися та експлуатуватися у стані, що дозволяє привести їх у готовність до використання за призначенням у визначені законодавством терміни.
Захисні пристрої призначені для захисту осіб, що переховуються у сховищах, від надмірного тиску повітряної ударної хвилі під час застосування звичайної зброї та засобів масового ураження. До захисних пристроїв, якими обладнуються сховища, належать захисно-герметичні і герметичні двері, віконниці (ставні), захисні секції, клапани-відтиначі, КНТ тощо (підпункт 1 пункту 2 розділу III Вимог).
Балансоутримувач відповідно до норм цих Вимог забезпечує утримання, контроль за станом, проведення перевірок, технічного обслуговування, поточних та капітальних ремонтів конструктивних елементів, спеціального обладнання, інженерних мереж та систем життєзабезпечення захисних споруд під час усього періоду використання сховищ у режимі ПРУ (пункт 6 розділу VIII Вимог).
Відповідно до підпунктів 1 та 2 пункту 2 розділу VI Вимог для забезпечення готовності захисних споруд до використання за призначенням їх балансоутримувачі здійснюють оцінку стану їх готовності, організовують періодичні огляди стану захисних споруд, перевірку працездатності їх основного обладнання, планують і проводять технічне обслуговування обладнання та систем життєзабезпечення захисних споруд.
Оцінка стану готовності захисних споруд (далі - оцінка стану готовності) здійснюється щороку з метою виявлення недоліків у стані утримання та експлуатації захисних споруд, передбачення заходів щодо приведення захисної споруди в готовність до використання за призначенням. Крім того, оцінка стану готовності здійснюється в таких випадках, зокрема, у разі здійснення ДСНС заходів державного нагляду (контролю) за станом готовності захисних споруд відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - нагляд).
За результатами оцінки стану готовності складається акт оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту за формою згідно з додатком 11 до цих Вимог (підпункт 4 пункту 2 розділу VI Вимог).
Результати оцінки стану готовності, отримані під час нагляду, ураховуються під час складення документів (актів, приписів) за його результатами (підпункт 4 пункту 2 розділу VI Вимог).
Підпунктами 5, 6 пункту 2 розділу VI Вимог визначено, що залучення фахівців структурних підрозділів із питань цивільного захисту міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування, органів і підрозділів ДСНС до оцінки стану готовності, проведення інших обстежень захисних споруд (за винятком оцінки стану готовності під час нагляду) здійснюється за зверненням балансоутримувача.
Відповідно до підпункту 8 пункту 2 розділу VI Вимог під час оцінки стану готовності перевіряються: загальний стан приміщень, входів, оголовків аварійних виходів, гідроізоляції, повітрозабірних і витяжних каналів, обвалування окремо розташованих і підсипки покриття у вбудованих захисних спорудах, покрівлі та бічних поверхонь гірничих виробок, кріплень і захисно-герметичних перемичок (зовнішнім оглядом); двері (ворота, ставні), механізми задраювання, захисні пристрої, системи вентиляції, водопостачання, каналізації, електропостачання, зв`язку, автоматики та іншого інженерного обладнання (випробуванням на працездатність); температура і відносна вологість повітря всередині захисної споруди; наявність і стан засобів пожежогасіння; герметичність захисної споруди.
У разі відсутності таких недоліків захисна споруда вважається готовою до використання за призначенням.
Як вбачається з матеріалів справи, у період з 13.10.2025 року по 15.10.2025 року проведено контрольне обстеження протирадіаційного укриття № 57128, розташованого за адресою: м. Одеса, вул. Новосельського, 87/89, за результатами якого складений Акт контрольного обстеження об`єкта фонду захисних споруд цивільного захисту від 15.10.2025 року № 1515, за результатами обстеження ПРУ № 57128 визнано обмежено готовим до використання за призначенням.
За результатами обстеження об`єкта фонду виявлено наступні порушення законодавства:
- захисна споруда цивільного захисту не приведена у готовність до використання за призначений строк;
- захисна споруда цивільного захисту не забезпечення системами пожежної автоматики і сигналізації відповідно до вимог Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року №1417;
- система вентиляції не утримується в належному технічному стані;
- споруда фонду захисних споруд, її комунікації, інженерні мережі, інженерне та спеціальне обладнання, системи життєзабезпечення не утримуються в належному технічному стані;
- оголовок аварійного виходу зруйнований;
- не проведено роботи з обслуговування та відновлення захисних властивостей захисних пристроїв відповідно до примірного змісту робіт з технічного обслуговування захисних пристроїв згідно з додатком 2 до цих вимог;
- ФП досягли максимальних термінів придатності та не вирішене питання щодо заміни або продовження терміну їх придатності за результатами контрольної перевірки;
- не проведено технічне обслуговування спеціального обладнання захисної споруди з періодичністю наведеною в додатку 17 до цих Вимог;
- не проведено періодичне технічне обслуговування обладнання та системи життєзабезпечення захисної споруди згідно переліку основних робіт;
- захисна споруда не укомплектована необхідним майном на розрахункову чисельність населення, що підлягає укриттю, відповідно до переліку майна, необхідного для укомплектування захисної споруди, згідно з додатком 20 до цих Вимог;
- перелік лікарських засобів та медичних виробів для укомплектування запасів медичного майна у захисній споруді не відповідає додатку 21 до цих Вимог.
З урахуванням вимог глави 2 розділу VI Вимог об`єкт фонду визнано обмежено готовим до використання за призначенням.
Згідно підпункту 9 пункту 2 розділу VI Вимог за результатами оцінки стану готовності захисну споруду може бути визнано як готову, обмежено готову або неготову до використання за призначенням.
Споруда вважається обмежено готовою або неготовою, якщо вона має хоча б один із недоліків, зазначених в основних недоліках в утриманні захисних споруд, що погіршують стан їх готовності, наведених у додатку 13 до цих Вимог.
Отже, системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що обов`язок з утримання фонду захисних споруд у готовності до використання за призначенням законодавець покладає, зокрема, на балансоутримувачів таких споруд. У свою чергу, існування недоліків в утриманні захисних споруд погіршують стан їх готовності, що не дає можливість віднести їх до таких, що готові до використання за призначенням.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідач є балансоутримувачем захисної споруди цивільного захисту, що свою чергу свідчить про наявність саме у відповідача обов`язку з утримання захисної споруди у готовності до використання за призначенням, відповідно до вищенаведених норм закону.
Стосовно доводів апелянта щодо необхідності залишення позову без розгляду, колегія суддів зазначає таке.
Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.
У справі, що розглядається, підставою для звернення прокурора до суду стала відсутність органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції.
Разом з тим, Судом встановлено, що забезпечення законності, тобто дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю на відповідній території покладено саме на Держгеокадастр.
Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII "Про прокуратуру", який набрав чинності 15.07.2015. Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина сьома)».
Так колегія суддів дійшла висновку про відсутність у ГУ ДСНС в Одеській області права на звернення до суду з таким позовом. Водночас це не виключає можливості самостійного звернення прокурора в інтересах держави. Вирішальним є не обсяг повноважень третьої особи, а процесуальний статус, у якому прокурор подав позов.
Підставою для залишення позовної заяви прокурора без розгляду суд апеляційної інстанції визначив те, що прокурор у позовній заяві визначив орган, в особі якого він звернувся до суду з цим позовом, який не має права на звернення до суду з таким позовом.
Зазначене твердження суду апеляційної інстанції спростовується наявними матеріалами справи. У позовній заяві прокурор не зазначав, що звертається в інтересах ГУ ДСНС в Одеській області, визначивши себе як самостійного суб`єкта звернення до суду в інтересах держави з огляду на відсутність уповноваженого органу. Крім того, прокурор підкреслював, що рішення про взяття на баланс та оформлення правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомого майна може вплинути на права та обов`язки ГУ ДСНС в Одеській області, саме тому прокурор визначив його як третю особу на стороні позивача.
Враховуючи зазначене, колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта про відсутність у прокурора права на звернення до суду з огляду на відсутність таких повноважень в органу в інтересах якого звертається прокуратура.
У спірних правовідносинах відсутній орган, уповноважений звернутися до суду з вимогами про оформлення, взяття на баланс і державну реєстрацію права державної власності на захисну споруду. Однак це не усуває потреби в судовому захисті суспільного (публічного) інтересу, а навпаки є підставою для самостійного звернення прокурора до суду на захист цього інтересу.
При вирішенні даного спору, колегія суддів враховує останню позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 28.05.2026 у справі №420/24995/24, оскільки за змістом постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 755/10947/17, під час вирішення тотожних спорів суди мають враховувати саме останню правову позицію Верховного Суду.
Слід наголосити, що відповідно до частини першої статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Отже, відповідач як балансоутримувач, зобов`язаний привести об`єкт цивільного захист у готовність до використання за призначенням з метою забезпечення можливості укриття для усіх, хто цього потребує.
За наведених обставин колегія суддів у цілому погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Отже, враховуючи також вищенаведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно задоволено позовні вимоги, з огляду на принцип визначеності та застосовуючи положення ст.2 КАС України (завдання адміністративного судочинства).
Таким чином, доводи апелянта не заслуговують уваги з вищевикладених норм.
При прийнятті рішення до уваги прийнято постанову Верховного суду у справі № 400/2496/23, щодо можливості подачі таким позивачем таких позовних вимог і розгляду їх по суті.
На підставі вказаного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до ч.1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Проте, в адміністративних справах про протиправність рішення обов`язок доказування правомірності свого рішення покладено на відповідача.
Крім того, надаючи оцінку всім доводам сторін, судова колегія наголошує, що приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Отже, судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підстав для перерозподілу судових витрат не має.
Керуючись ст.ст. 139, 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національного університету «Одеська політехніка» залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуюча суддя Г.П. Казанчук

Суддя Ю.М. Градовський

Суддя  О.В. Єщенко