Справа № 635/3099/25
Провадження № 2/635/1454/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2026 року селище Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючий суддя О.М. Пілюгіна
секретар судового засідання Головінов С.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором кредиту, 
ВСТАНОВИВ:
представник позивача подав до суду позовну заяву та просить стягнути з відповідача на користь АТ «А-Банк» заборгованість за кредитним договором № АВН0СТ155101716457821944 від 23 травня 2024 року в розмірі 36694,09 гривень. 
В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 23 травня 2024 року ОСОБА_1 , будучи клієнтом банку, уклав з АТ «А-Банк» кредитний договір № АВН0СТ155101716457821944, який складається із Заяви Клієнта та Графіку погашення кредиту, відповідно до умов якого отримав кредит в розмірі 27500,00 гривень строком на 36 місяці, зі сплатою процентів у розмірі 75,00 щорічно. Банк свій обов`язок виконав повністю, надав відповідачу кредит згідно до умов кредитного договору, відповідач кредит отримав, але свої зобов`язання щодо повернення коштів не виконав, в результаті чого, станом на 24 квітня 2025 року утворилась заборгованість у розмірі 36694,09 гривні, яка складається з: 26328,27 гривень – загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 9745,68 гривень – загальний залишок заборгованості за процентами; 620,14 гривень – загальний залишок заборгованості за пенею. При стягненні неустойки (пені, штрафів) за даним договором слід використовувати не загальне, а спеціальне законодавство, що регулює безпосередньо відносини щодо споживчого кредитування, тобто Закону України «Про споживче кредитування». У відповідності до п. 6 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» даного закону, у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг" (набирав чинності 24.12.2023+30 днів = 23.01.2024), у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. На договори споживчого кредиту, які будуть укладатися після спливу тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом № 3498- IX (набрав чинності 24.12.2023+30 днів = 23.01.2024) вимога пункту 6 Розділу IV “Прикінцеві та перехідні положення” Закону не поширюється, та нарахування пені не забороняється. За вказаних обставин позивач змушений звернутися до суду з позовом. 
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 травня 2025 року відкрито провадження по справі. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав суду заяву, в якій підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити, також просив розглянути справу за його відсутності. 
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем проживання, причини неявки суду не повідомив.
Враховуючи неявку належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання відповідача в судове засідання, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив, суд, за письмовою згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.
Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. 
Судом встановлено, що відповідно до анкети-заяви ОСОБА_1 про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» від 03 грудня 2019 року, відповідач надав згоду на те, що вказана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним та АТ «Акцент-Банк» договір про надання банківських послуг, з умовами якого він ознайомився та згоден; примірник договору згоден отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.a-bank.com.ua; зобов`язується виконуватти вимоги Умова та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті А-Банку www.a-bank.com.ua.
23 листопада 2023 року ОСОБА_1 засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем , яка буде використовуватись для накладання удосконаленого електронного підпису у мобільному додатку ABank24 з метою засвідчення його дій згідно з Умовами та правилами надання банківських послуг. Просив вважати наведений зразок його цифрового підпису або його аналог обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в Банку. Визнав, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися ним та/або Банком з використанням електронного підпису, про що свідчать дані заяви ОСОБА_1 про погодження використання удосконаленого електронного підпису, підписаної відповідачем простим електронним підписом, відповідно до умов та правил надання банківських послуг шляхом ведення ОТР-пароля 2116. 
23 травня 2024 року, будучи клієнтом АТ «А-Банк», відповідач звернувся до АТ «Акцент-банк» із заявою № АВН0СТ155101716457821944 про надання послуги «Швидка готівка» та просила надати кредит на наступних умовах: вид кредиту – послуга «Швидка готівка»; тип кредиту – кредит строковий; мета отримання кредиту – придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг; сума кредиту – 27500,00 грн, строк кредиту 36 місяців з 2024-05-23 до 2027-05-22 включно, процентна ставка (фіксована) 75 % на рік, проценти за користування кредитом сплачуються у складі щомісячного платежу, розрахунок процентів здійснюється на фактичний залишок заборгованості за кожний календарний день, за формулою: сума заборгованості * річну відсоткову ставку/360 днів (умовно) на рік; номер платіжної картки, що є доступом до поточного рахунку, на який зараховується сума кредиту: 4323387027977134, рахунок для погашення заборгованості за кредитом: НОМЕР_1 .
Підписанням заяви № АВН0СТ155101716457821944 ОСОБА_1 підтвердив та погодився зокрема, що до укладання цієї угоди ознайомився з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк», що розміщені за посиланням: www.a-bank.com.ua/terms, та до укладання цієї угоди ознайомлений з інформацією, яка розміщується на веб-сайті та доступна за посиланням: www.abank.com.ua , в повному об`ємі відповідно до ч.2 ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії»; ця Заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, що розміщені на сайті банку: www.a-bank.com.ua, таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять договір; отримав їх примірники, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Вказана заява містить відмітку про електронний підпис ОСОБА_1 від 23.05.2024 за допомогою відкритого ключа 0322e33795ca29f03dd87efdf55912088e8c7d2e 26c46eefebe5b8a39e04b7e54f.
За даними таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором, підписаної ОСОБА_1 23.05.2024 електронним підписом за допомогою відкритого ключа 0322e33795ca29f03dd87efdf55912088e8c7d2e 26c46eefebe5b8a39e04b7e54f, дата видачі кредиту – 23.05.2024, дата платежів – з 23.06.2024 до 22.05.2027, усього 36 періодів; кількість днів у розрахунковому періоді 1094; чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період 70567,10 грн; сума кредиту за договором 27500,00 грн; проценти за користування кредитом 43067,10 грн.
У паспорті споживчого кредиту «Швидка готівка», підписаного ОСОБА_1 23.05.2024 електронним підписом за допомогою відкритого ключа 0322e33795ca29f03dd87efdf55912088e8c7d2e 26c46eefebe5b8a39e04b7e54f, зазначена інформація та контактні дані кредитодавця; основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача (сума/ліміт кредиту 27500,00 гривень; строк кредитування 36 місяців; мета отримання кредиту: придбання товару/здійснення платежу/оплата послуг); інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача (процентна ставка 75 % річних; загальні витрати за кредитом 43067,10 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у тому числі тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 70567,10 грн; реальна річна процентна ставка 109,01 % річних); порядок повернення кредиту (щомісячними платежами по 1960,19 грн протягом 36 місяців); додаткова інформація та інші важливі правові аспекти.
Відповідно до п. 6 Паспорту споживчого кредиту «Швидка готівка», в разі наявності заборгованості у клієнта із сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів, банк має право достроково розірвати кредитний договір та здійснити дії, направлені на погашення залишку заборгованості, що виникла при користуванні клієнтом послугою «Швидка готівка».
АТ «Акцент-Банк» повністю виконало свої зобов`язання за кредитним договором № АВН0СТ155101716457821944 від 23 травня 2024 року та надало відповідачу кредит на умовах та розмірі, передбачених цим договором, відповідач кредит отримав, про що свідчать дані меморіального ордеру № TR.36948424.38460.65455 від 23 травня 2024 року про перерахування ОСОБА_1 27500,00 гривень на рахунок № НОМЕР_2 .
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за кредитним договором № АВН0СТ155101716457821944 від 23 травня 2024 року станом на 24 квітня 2025 року складає 36694,09 гривні, з яких: 
- заборгованість за тілом кредиту в розмірі 26328,27 гривень; 
- заборгованість за процентами в розмірі 9745,68 гривень;
- заборгованість за пенею в розмірі 620,14 гривень.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. 
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. 
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 
Згідно ст. 1056-1 Цивільного кодексу України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.
За ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 
Відповідно до статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Враховуючи, що відповідач ОСОБА_1 не виконав свої зобов`язання за кредитним договором № АВН0СТ155101716457821944 від 23 травня 2024 року в обумовлені договором строки, тому суд вважає що з відповідача на користь АТ «Акцент-банк» підлягає стягненню у примусовому порядку заборгованість за тілом кредиту в розмірі 26328,27 гривень та заборгованість за процентами в розмірі 9745,68 гривень – в загальному розмірі 36073,95 гривні, при цьому виходить з того, що відповідачем були порушені умови кредитного договору щодо своєчасного погашення заборгованості, а на час розгляду справи суду не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором № АВН0СТ155101716457821944 від 23 травня 2024 року в добровільному порядку, відповідач ознайомлений з умовами кредитування, про що свідчить електронний підпис ОСОБА_1 в Заяві про надання послуги «Швидка готівка» № АВН0СТ155101716457821944 від 23 травня 2024 року та Паспорті споживчого кредиту «Швидка готівка», а беззаперечних доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, відповідно до ст. 617 ЦК України, суду не надано. 

Щодо стягнення загального залишку заборгованості за пенею суд приходить до наступного.
Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина 1 статті 14 ЦК України).
Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та в подальшому неодноразово продовжений, останній раз з 05 години 30 хвилин 4 травня 2026 року строком на 90 діб. 
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
У постанові Верховного Суду від 06.09.2023 року у справі № 910/8349/22 суд виснував щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на договір про надання поворотної фінансової допомоги (позики) розповсюджується дія пункту 18 Прикінцеві та перехідні положення ЦК України.
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31.01.2024 року у справі № 183/7850/22. 
Враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом, яким зокрема просить стягнути з відповідача заборгованість за пенею в розмірі 620,14 гривень, нарахованої у період дії воєнного стану за кредитним договором № АВН0СТ155101716457821944 від 23 травня 2024 року, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за пенею в розмірі 620,14 гривень, оскільки за пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України відповідач ОСОБА_1 звільняється від її сплати.
При цьому, суд розцінює критично та не приймає до уваги посилання позивача на те, що при стягненні неустойки (пені, штрафів) за договором № АВН0СТ155101716457821944 слід використовувати не загальне, а спеціальне законодавство, що регулює безпосередньо відносини щодо споживчого кредитування, тобто Закону України «Про споживче кредитування», оскільки за змістом ч. 2 ст. 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є саме Цивільний кодекс України.
Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України.
Так, основним регулятором договірних відносин є ЦК України, а не окремі закони, що вбачається з аналізу висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2018 року у справі № 362/2159/15-ц.
Крім того, із системного аналізу як приписів п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», на які посилається позивач, так і п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, вбачається, що відповідні положення Закону України «Про споживче кредитування» не мають предметом свого правового регулювання правовідносини щодо нарахування пені під час воєнного стану в державі, а стосуються унормування цивільного законодавства у зв`язку з іншими обставинами, а саме прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг».
Таким чином, суд частково задовольняє позовні вимоги та питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме – судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до платіжного доручення № 6005315486979 від 24 квітня 2025 року при пред`явленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 гривні.
Враховуючи, що позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» задоволено частково, а саме на 98,31%, тому сума судового збору в розмірі 2381,46 гривня (98,31% від 2422,40 гривень) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 207, 509, 526, 530, 610, 612, 625-626, 628, 633-634, 638-639, 1048, 1049, 1054, 1056-1 ЦК України, суд, 
УХВАЛИВ:
позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» суму заборгованості за кредитним договором № АВН0СТ155101716457821944 від 23 травня 2024 року в загальному розмірі 36073 (тридцять шість тисяч сімдесят три) гривні 95 копійок, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 26328 (двадцять шість тисяч триста двадцять вісім) гривень 27 копійок та заборгованості за процентами в розмірі 9745 (дев`ять тисяч сімсот сорок п`ять) гривень 68 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» суму судового збору в розмірі 2381 (дві тисячі триста вісімдесят одна) гривня 46 копійок. 
В задоволенні іншої частини позовних вимог Акціонерного товариства «Акцент-Банк» – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: Акціонерне товариство «Акцент-Банк», код ЄДРПОУ: 14360080, місцезнаходження: місто Дніпро, вулиця Батумська, 11. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складено 12 травня 2026 року.

Суддя    О.М. Пілюгіна