Справа № 128/715/25

РІШЕННЯ
Іменем України

15.05.2026 м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Васильєвої Т.Ю., 
секретар Манюк Л.В.,
за участю: позивача ОСОБА_1 , представника третьої особи Семенюк-Сотник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справах дітей Агрономічної сільської ради, про позбавлення батьківських прав,

УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він 14.08.2017 уклав шлюб з ОСОБА_2 . За час спільного проживання у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Через певний час життя між ними не складалось, тому рішенням Вінницького районного суду від 06.12.2019 року шлюб було розірвано. Під час спільного проживання з відповідачкою син проживав з ними в с. Вороновиця Вінницького району, а після розлучення він приїздив до позивача коли перебував на канікулах та у вихідні дні, в с. Ільківку Вінницького району, де позивач проживає і на даний час. 
В 2023 році відповідачка одружилась з іншим чоловіком та виїхала до Республіки Чехія для працевлаштування. Позивачу відомо, що відповідачка народила дитину від нового чоловіка та постійно проживає в Чехії. 
На даний час син проживає з позивачем, зарахований у 8-ий клас Агрономічненського ліцею в с. Агрономічне та перебуває на його утриманні та вихованні.
Викладені обставини свідчать про те, що відповідачка з різних обставин, а саме проживання за межами України, самоусунулась від виконання батьківських обов`язків. Позивач виховує та утримує без участі матері неповнолітнього сина, що є підставою для позбавлення батьківства.
За вказаних обставин позивач просить суд позбавити відповідачку ОСОБА_2  батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1  (а.с. 2 - 3).
Ухвалою суду від 05.03.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі, ухвалено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 17).
Відповідачка на підставі ст. 178 ЦПК України подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що їй дуже шкода, що син не захотів проживати з нею в Чехії у складі нової сім`ї, а саме: її нового чоловіка та їх спільної дитини. Відповідачка постійно проживає в Чеській Республіці, працює. В найближчий час не зможе переїхати в Україну, а тому не може приймати участь у вихованні їх з позивачем сина. При вирішенні справи відповідачка покладається на розсуд суду (а.с. 25 - 26).
Ухвалою суду від 01.05.2025 закрито підготовче провадження в справі, справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні (а.с. 41).
Позивач ОСОБА_1 під час розгляду справи по суті в судовому засіданні пояснив, що матір їхнього сина проживає в Чехії вже два роки, вийшла там заміж та має дитину, вона допомагає їм із сином матеріально, але повертатися назад не збирається. Також пояснив, що син хоче вчитися в Україні, переїздити в Чехію не бажає, а для забезпечення його повноцінного виховання позивачу потрібна відстрочка.
В судовому засіданні в присутності представника органу опіки та піклування було заслухано думку дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо заявленого позову. Так, син сторін пояснив, що проживає в АДРЕСА_1 , з батьком, навчається в Агрономічненському ліцеї Агрономічної сільської ради. З своєю матір`ю має нормальні стосунки, вони спілкуються телефоном, нещодавно теж спілкувався з нею, чотири дні тому. Оскільки мати проживає в Чехії, вони спілкуються в основному по телефону. Мати допомагає матеріально, надсилає йому гроші. З позбавленням батьківських прав матері щодо нього згоден.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служби у справах дітей Агрономічної сільської ради, Семенюк-Сотник Т.В. в судовому засіданні пояснила, шо Служба у справах дітей знає цю родину, батько забезпечує дитину всім необхідним, в дитини все є, вдома зроблений гарний ремонт, зауважень до батька немає, мати в телефонній розмові заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, вона бере участь у вихованні сина по телефону, дитина їздила до неї на канікули, але можна і батька зрозуміти, йому потрібна відстрочка. Зазначила, що висновок щодо недоцільності позбавлення батьківських прав відповідачки затверджено рішенням виконавчого комітету сільської ради та вона його підтримує.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася повторно, хоча вважається належним чином і в установленому законом порядку повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила позицію по справі, тому суд вважає, що її неявка не є перешкодою для розгляду позову по суті.
Заслухавчши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи.
Відповідно до копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (а.с. 5).
Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 06.12.2019, справа № 128/2885/19, було розірвано шлюб між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_6 , зареєстрований 14.08.2017 виконавчим комітетом Вороновицькою селищною радою Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 20. Після розірвання шлюбу відповідачу залишено прізвище « ОСОБА_1 » (а.с. 6).
Відповідно до копії акту про встановлення факту проживання від 04.09.2024, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: с. Горбанівка, Вінницького району, Вінницької області, згідно паспорта, але фактично проживає по АДРЕСА_2 (а.с. 9).
Згідно копії довідки-характеристики, наданої Агрономічною сільською радою Вінницького району Вінницької області від 24.04.2025, ОСОБА_1 проживаючи на території сільської ради зарекомендував себе з позитивної сторони, користується авторитетом серед сусідів та односельчан, врівноважений, працьовитий. Проживає з неповнолітнім сином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому приділяє належну увагу у вихованні і батьківську турботу. Компрометуючими даними сільська рада на ОСОБА_1 не володіє (а.с. 36).
Відповідно до характеристики ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наданої директором Агрономічненського ліцею Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області від 25.04.2025, ОСОБА_3 навчається в ліцеї з 01.09.2024, зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбний, уважний учень. Рівень навчальних досягнень середній. Має задовільну змішану пам`ять, добре запам`ятовує навчальний матеріал. Виявляє логічне та творче мислення. На уроках завжди уважний, старанно виконує домашні завдання. Батько, ОСОБА_1 , приділяє належну увагу вихованню сина, спілкується з педагогами, які навчають ОСОБА_8 , цікавиться ліцейським життям дитини. ОСОБА_9 батьківські збори відвідує постійно, є головою батьківського комітету. Мати, ОСОБА_2 , контакту з ліцеєм, де вчиться дитина, не підтримує, із вчителями не спілкується (а.с. 37).
Згідно письмових пояснень ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , вони повідомили, що є сусідками ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з малолітнім сином ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Син проживає без матері з серпня 2024 року і перебуває на повному утриманні батька (а.с. 38, 39).
Згідно висновку Служби у справах дітей Агрономічної сільської ради, затвердженого виконавчим комітетом Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області рішенням від 13.10.2025 № 3468 про недоцільність позбавлення батьківських прав, враховуючи встановлені обставини виховання дитини та рекомендації Комісії з питань захисту прав дитини від 06.10.2025 року, піклуючись про охорону прав та інтересів дитини, орган опіки та піклування Агрономічної сільської ради, вважає недоцільним позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зокрема, було встановлено, що після розлучення батьків син сторін проживав з матір`ю, та в 2023 році матір одружилася з іншим чоловіком та виїхала до Республіки Чехія. Мати постійно телефонує до сина, допомагає фінансово та цікавиться здоров`ям, розвитком, досягненнями сина. На період літніх канікул ОСОБА_8 їздив до матері на відпочинок у Чехію. Відповідно, недостатньо надано інформації про ОСОБА_2 та документів, що підтверджують ухиляння матері від виконання батьківських обов`язків (а.с. 61 - 62).
Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами.
Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 
Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини (ч. 1 ст. 151 СК України).
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Частинами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Статтею 164 СК України передбачено виключний перелік підстав позбавлення особи батьківських прав. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Згідно з п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Відповідно до п. 16 згаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Жорстоке поводження полягає у фізичному або психічному насильстві, застосуванні недопустимих методів виховання, приниженні людської гідності дитини тощо. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Якщо позов про позбавлення батьківських прав заявлений із декількох підстав, суди повинні перевіряти та обґрунтовувати в рішенні кожну з них.
Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька/матері, так і для дитини (ст. 166 СК України).
Верховний Суд у постанові від 13.03.2019 по справі № 631/2406/15-ц дійшов висновку, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, при цьому позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. 
У ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Суд зауважує, що позбавлення батьківських прав на дитину вже несе в собі негативний вплив на свідомість дитини.
Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.
Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 11.09.2020 у справі № 371/693/18.
Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 29.04.2020 у справі № 522/10703/18, від 13.04.2020 у справі № 760/468/18, від 11.03.2020 у справі № 638/16622/17, від 02.10.2019 у справі № 461/7387/16-ц, від 08.05.2019 у справі № 409/1865/17-ц. 
Судова практика щодо застосування положень статті 164 СК України є усталеною.
Зокрема, Верховним Судом в постанові від 05.06.2024 в справі № 722/225/23 зазначено, що та обставина, що відповідач тимчасово перебуває за кордоном, не є підставою для позбавлення батьківських прав, оскільки позбавлення батьківських прав, тобто природніх прав, наданих батькам щодо дитини на її виховання, захист її інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого позивач не довів.
Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.
Розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, позбавлення спорідненості з дитиною, а це буде вважатись виправданим лише за виняткових обставин (рішення ЄСПЛ від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України»).
У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16.07.2015 Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100).
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останнього батьківських прав, покладено на позивача.
Оцінивши досліджені під час судового розгляду справи докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем не доведено достатніх підстав для вжиття такого крайнього заходу до відповідачки як позбавлення її батьківських прав щодо сина. 
Так, обставини, на які посилається позивач щодо того, що відповідачка з різних обставин, а саме проживання за межами України, самоусунуласть від виконання батьківських обов`язків, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. З наданих самим позивачем усних пояснень, відповідачка допомагає сину матеріально, крім того, це і підтвердила сама дитина, також син пояснив, що з матір`ю у них нормальні стосунки і вони спілкуються з нею у телефонному режимі. Органом опіки та піклування також було встановлено, що син приїздив до матері на літні канікули.
В зв`язку з викладеним, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для застосування такого виняткового заходу, як позбавлення батьківських прав відповідачки, оскільки необхідність застосування саме такого заходу за обставин цієї справи не доведено та будь-якої умисної винної поведінки відповідачки щодо сина, що могла б бути підставою для позбавлення її батьківських прав щодо нього, не встановлено, та такий крайній захід впливу на матір дитини є безпідставним і не відповідає правам та інтересам дитини, при цьому, таке фундаментальне право дитини на виховання двома батьками, за обставин даної справи, безумовно, превалює над інтересом відповідача шляхом заявлення таких позовних вимог отримати відстрочку від мобілізації, а тому у задоволенні позову слід відмовити.
Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 19, 150, 155, 164 - 166, 169, 171 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 13, 81, 211, 259, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:

В задоволенні позову  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справах дітей Агрономічної сільської ради, про позбавлення батьківських прав відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач:  ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .
Відповідачка:  ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Служба у справах дітей Агрономічної сільської ради,місцезнаходження: вул. Незалежності, буд. 43а, с. Бохоники, Вінницький район, Вінницька область, поштовий індекс: 23233, код ЄДРПОУ 43979101.
Повний текст рішення складено 15.05.2026.

Суддя: