ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року 
м. Київ

cправа № 909/679/24 (909/297/25) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Картере В.І. - головуючий, Жуков С.В., Пєсков В.Г., 

за участю секретаря судового засідання Заріцької Т.В.,

представників учасників справи: 
ПАТ "НЕК "Укренерго": Карплюк П.М.,
ТОВ "Костанза": Горланов М.О., Марченко В.С.,
Розпорядник майна ТОВ "Констанза": не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Костанза"
на постанову Західного апеляційного господарського суду від 03.02.2026 (колегія суддів у складі: головуюча - Панова І.Ю., Зварич О.В., Кравчук Н.М.)
та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 07.10.2025 (суддя Максимів Т.В.)
у справі №909/679/24 (909/297/25)
за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Костанза"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - розпорядника майна ТОВ "Костанза" арбітражного керуючого Ткаченко Дениса Володимировича
про стягнення заборгованості в сумі 10150227,05 грн,

у межах справи №909/679/24
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче торгівельна об`єднання "Український національний продукт"
про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Костанза"

ВСТАНОВИВ:
Хід розгляду справи та стислий зміст позовних вимог
1. Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 13.08.2024 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Костанза" (далі - Боржник), введено процедуру розпорядження майном боржника. 
2. Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - Позивач) звернулось до господарського суду з позовом у межах зазначеної справи до Боржника про стягнення заборгованості за договором про врегулювання небалансів електричної енергії від 15.11.2022 №2394-01015 (далі - Договір) у сумі 10150227,05 (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 12.05.2025), з яких: 10109974,17 грн основної заборгованості, 30321,85 грн 3% річних, 9931,03 грн інфляційних втрат.
3. Позов мотивовано посиланням на порушення боржником своїх зобов`язань за Договором у частині проведення оплати вартості небалансів, за прострочення якої Позивач здійснив нарахування відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України. 
Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій
4. ПАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" (Позивач) утворене відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 №73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 №829-р "Про погодження перетворення державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" у приватне акціонерне товариство", воно є правонаступником майна, усіх прав та обов`язків ДП "Національна енергетична компанія "Укренерго" відповідно до статті 108 Цивільного кодексу України, пункту 5 Порядку перетворення державного унітарного комерційного підприємства в акціонерне товариство, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.08.2012 №802, пункту 3.2 Статуту НЕК "Укренерго", 100 відсотків акцій якого належить державі. Позивач є єдиним оператором системи передачі України з функціями оперативно-технологічного управління Об`єднаною енергосистемою України, передачі електроенергії магістральними електромережами від генерації до розподільчих мереж, а також адміністратора комерційного обліку та адміністратора розрахунків на ринку електричної енергії України, що діє на підставі відповідної ліцензії.
5. Боржник подав заяву про укладення договору про врегулювання небалансів електричної енергії, який є додатком №1 до Правил ринку, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №307 (далі - Правила ринку), є договором приєднання в розумінні статті 634 Цивільного кодексу України, встановлює порядок та умови врегулювання небалансів електричної енергії СВБ, у тому числі її балансуючої групи. На підставі зазначеного договору сторона, що приєднується, набуває статусу учасника ринку та здійснює свою діяльність у якості СВБ (пункти 1.1, 1.2 договору). 
6. Умови зазначеного договору про врегулювання небалансів електричної енергії затверджено наказом Позивача №204 від 03.04.2019.
7. Листом №01/50353 від 15.11.2022 Позивач повідомив Боржника про укладення договору про врегулювання небалансів електричної енергії з ідентифікатором №2394-01015, дата акцептування 15.11.2022.
8. За умовами Договору, СВБ врегульовує небаланси електричної енергії, що склалися в результаті діяльності її балансуючої групи на ринку електричної енергії, або передає свою відповідальність за небаланси електричної енергії іншій СВБ шляхом входження до балансуючої групи (пункт 1.3 Договору). 
9. ОСП врегульовує небаланси електричної енергії з СВБ у порядку, визначеному Законом "Про ринок електричної енергії" та Правилами ринку (пункт 1.4 Договору).
10. Врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення СВБ правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії та оплати платежів відповідно до Правил ринку (пункт 1.5 Договору). 
11. Вартість небалансів електричної енергії та суми платежів, що передбачені до сплати зі сторони СВБ та ОСП, розраховуються АР для кожного розрахункового періоду доби відповідно до Правил ринку. Оплата платежів відповідно до Договору здійснюється з урахуванням податків та зборів, передбачених діючим законодавством. Порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається Правилами ринку (пункти 2.1, 2.2 Договору).
12. Виставлення рахунків та здійснення платежів щодо оплати вартості небалансів, відбувається відповідно до процедур та графіків, передбачених Правилами ринку, та згідно з умовами Договору (пункт 5.1 Договору).
13. Згідно з пунктом 5.1 Договору в редакціях від 24.06.2024 та від 08.07.2024 формування ОСП декадних звітів СВБ, місячних звітів СВБ, позапланових звітів СВБ, звітів про коригування, забезпечення СВБ коштів на рахунку ескроу СВБ відповідно до них, формування актів та списання ОСП коштів з рахунків ескроу СВБ на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання ОСП здійснюються відповідно до процедур та у строки, визначені Правилами ринку та Договором.
14. Подання платіжних документів здійснюється Сторонами відповідно до Правил ринку (пункт 5.6 Договору).
15. Якщо СВБ має заперечення щодо інформації, яка міститься у платіжному документі, то вона зобов`язана повідомити про це ОСП не пізніше 12:00 наступного робочого дня після виставлення рахунку. Наявність заперечень не є підставою для створення дебіторської заборгованості перед ОСП та не може бути підставою для обмеження ОСП щодо вимоги платежу фінансової гарантії, що надається СВБ ОСП (пункт 5.7 Договору).
16. Відповідно до пункту 5.9 Договору ОСП формує та направляє акт купівлі-продажу (далі - Акт) до СВБ не пізніше 13 календарного дня місяця, наступного за розрахунковим. Підписання Акта відбувається в електронній формі (за допомогою системи, яка забезпечує функціонування електронного документообігу з накладанням КЕП (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено Законом)), що забезпечує юридично значимий електронний документообіг між сторонами та розміщений у мережі Інтернет за посиланням: https://online.ua.energy/, або у паперовій формі шляхом підписання уповноваженою особою Акта (у разі неможливості підпису в електронній формі).
17. Протягом двох робочих днів з дня направлення ОСП до СВБ Акта СВБ розглядає та повертає ОСП один примірник Акта, підписаного зі своєї сторони. Акт повинен бути підписаний Сторонами в один і той самий спосіб. У разі незгоди із розрахунками ОСП відповідно до Акта СВБ протягом двох робочих днів надсилає ОСП обґрунтовані зауваження щодо цього Акта та ініціює спір відповідно до норм чинного законодавства. До здійснення коригування обсяг та вартість електричної енергії визначається за даними, зазначеними в Акті. Якщо СВБ протягом двох робочих днів з дня направлення ОСП до СВБ Акта не ініціював спір та не направив до ОСП підписаний зі сторони СВБ примірник Акта, то такий Акт вважається підписаним СВБ.
18. СВБ протягом двох робочих днів повертає ОСП примірник підписаного зі своєї сторони Акта купівлі-продажу у паперовому та/або електронному вигляді (засобами електронного документообігу з накладанням КЕП) (пункт 5.10 Договору).
19. СВБ зобов`язана надавати фінансову гарантію відповідно до положень Правил ринку (підпункт 3 пункту 3.5 Договору). 
20. ОСП зобов`язаний здійснювати зарахування коштів СВБ, що зберігаються на поточному рахунку ОСП та/або надавати уповноваженому банку платіжні інструкції щодо перерахування грошових коштів з рахунку ескроу ФГ на поточний рахунок ОСП, та/або подавати вимоги платежу за наданою СВБ фінансовою гарантією у рахунок оплати простроченої заборгованості СВБ, що виникла внаслідок порушення СВБ своїх зобов`язань з оплати обсягів небалансів електричної енергії своєї балансуючої групи (підпункт 2 пункту 3.3 Договору). 
21. ОСП має право на своєчасну оплату вартості небалансу електричної енергії, що склався на ринку в певному розрахунковому періоді (підпункт 2 пункту 3.2 Договору). 
22. На виконання умов Договору згідно з процесом врегулювання, передбаченим додатком 10 до Правил ринку, Позивач сформував та скерував Боржнику Акт корегування (врегулювання) №ВР/23/10-2394 від 01.03.2024 до Акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 31.10.2023 № ВН/23/10-2394. Відповідно до зазначеного Акта обсяг зобов`язань відповідача щодо оплати електричної енергії для врегулювання небалансів за жовтень 2023 року збільшився та, відповідно, сума до оплати становить 117378,96 грн. Вказаний акт підписаний сторонами Договору.
23. Позивач виставив Боржнику через систему управління ринком (https://mms.ua.energy) рахунок-фактуру (invoice) №2702202400587 від 05.02.2025 за електричну енергію для врегулювання небалансів (згідно з процесом врегулювання, передбаченого додатком 10 Правил ринку) за жовтень 2023 року на суму 117378,96 грн з ПДВ. Кінцевий термін оплати зазначеного рахунку (з урахуванням положень пункт 3.2 додатку 10 до Правил ринку) - 10.02.2025. 
24. Зважаючи на неоплату Боржником, станом на 13.03.2025 заборгованість за рахунком-фактурою (invoice) №2702202400587 від 05.02.2025 за електричну енергію для врегулювання небалансів за жовтень 2023 року становить 117378,96 грн.
25. Також на виконання умов Договору згідно з процесом врегулювання, передбаченим додатком 10 до Правил ринку (в редакції від 26.06.2024), Позивач сформував та скерував Боржнику місячний звіт №2701202500075 від 27.01.2025 (звіт коригування за період 01-30.11.2024) на суму 1241378,45 грн. Кінцевий термін оплати згідно з вказаним місячним звітом - 29.01.2025, проте Боржник не здійснив оплати за ним.
26. 27.01.2025 Позивач склав та направив відповідачу акт корегування №СВБ_К_03_2024_11_2394 до акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів №СВБ_02_2024_11_2394 від 30.11.2024, згідно з яким обсяг зобов`язань відповідача щодо оплати електричної енергії для врегулювання небалансів за листопад 2024 року збільшився та відповідно сума до оплати становить 1241378,45 грн.
27. Станом на 13.03.2025 заборгованість Боржника згідно з виставленим місячним звітом №2701202500075 від 27.01.2025 (звіт коригування за період 01-30.11.2024) становить 1241378,45 грн.
28. 14.06.2024 Позивач сформував та скерував Боржнику акт корегування (врегулювання) №ВР/24/03-2394 до акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів №ВН/24/03-2394 від 31.03.2024, згідно з яким обсяг зобов`язань Боржника щодо оплати електричної енергії для врегулювання небалансів за березень 2024 року збільшився та відповідно сума до оплати становить 70376,09 грн.
29. 19.03.2025 Позивач виставив Боржнику через систему управління ринком (https://mms.ua.energy) рахунок-фактуру (invoice) №1106202400360 від 19.03.2025 за електричну енергію для врегулювання небалансів (згідно з процесом врегулювання, передбаченим додатком 10 до Правил ринку) за березень 2024 року на суму 70376,09 грн з ПДВ. Кінцевий термін оплати зазначеного рахунку (з урахуванням положень пункту 3.2 додатку 10 до Правил ринку) 24.03.2025.
30. Зважаючи на неоплату Боржником, станом на 06.05.2025 заборгованість згідно з рахунком-фактурою (invoice) №1106202400360 від 19.03.2025 за електричну енергію для врегулювання небалансів за березень 2024 року становить 70376,09 грн.
31. 27.06.2024 Позивач сформував та скерував Боржнику акт корегування (врегулювання) №ВР/24/04-2394 до акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів №ВН/24/04-2394 від 30.04.2024, згідно з яким обсяг зобов`язань відповідача щодо оплати електричної енергії для врегулювання небалансів за квітень 2024 року збільшився та відповідно сума до оплати становить 8680840,67 грн.
32. 26.03.2025 Позивач виставив Боржнику через систему управління ринком (https://mms.ua.energy) рахунок-фактуру (invoice) №2506202400365 від 26.03.2025 за електричну енергію для врегулювання небалансів (згідно з процесом врегулювання, передбаченим додатком 10 до Правил ринку) за квітень 2024 року на суму 8680840,67 грн з ПДВ. Кінцевий термін оплати зазначеного рахунку 31.03.2025.
33. Зважаючи на неоплату Боржником, станом на 06.05.2025 року заборгованість згідно з рахунком-фактурою (invoice) №2506202400365 від 26.03.2025 за електричну енергію для врегулювання небалансів за квітень 2024 року становить 8680840,67 грн.
34. Боржник у порушення умов Договору не оплатив вартості небалансів згідно з актами коригування за жовтень 2023 року, листопад 2024 року, березень 2024 року та квітень 2024 року, внаслідок чого утворилась заборгованість у загальній сумі 10109974,17 грн.
35. Оскільки станом на 06.05.2025 зазначена заборгованість залишалася неоплаченою, Позивач на підставі положень статті 625 Цивільного кодексу України нарахував відповідачу 9931,03 грн інфляційних втрат та 30321,85 грн 3% річних.
36. Після відкриття провадження у цій справі 23.06.2025 Позивач виставив відповідачу акт корегування №СВБ_К_05_2024_11_2394 до акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів №СВБ_02_2024_11_2394 від 30.11.2024, акта корегування №СВБ_К_03_2024_11_2394 від 27.01.2025, згідно з яким заборгованість у сумі 1241378,45 грн, що виникла за актом корегування №СВБ_К_03_2024_11_2394 від 27.01.2025 і є предметом спору у цій справі, станом на 08.09.2025 погашена.
Стислий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції
37. Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 07.10.2025, залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 03.02.2026, закрито провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення заборгованості в сумі 1241378,45 грн, задоволено позов частково, стягнуто з Боржника на користь Позивача 8868595,72 грн основної заборгованості, 30321,85 грн 3% річних, 9931,03 грн інфляційних втрат.
38. Судові рішення мотивовано відсутністю предмету спору щодо заборгованості в сумі 1241378,45 грн та встановленням факту порушення Боржником умов Договору щодо оплати вартості небалансів у сумі 8868595,72 грн. Також господарські суди перевірили правильність та визнали обґрунтованим нарахування Позивачем 3% річних за періоди з 30.01.2025 до 13.03.2025, з 25.03.2025 до 06.05.2025, з 01.04.2025 до 06.05.2025 та інфляційних втрат за період лютий 2025 року.
39. При цьому апеляційний господарський суд виходив з того, що грошові зобов`язання за актами коригування до актів купівлі-продажу за жовтень 2023 року, листопад 2024 року, березень 2024 року та квітень 2024 року виникли на підставі рахунків-фактур (invoice), виставлених 27.01.2025, 05.02.2025, 19.03.2025 та 26.03.2025, тобто після відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника (13.08.2024), тому є поточними зобов`язаннями Боржника. 
Стислий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення доводів скаржника 
40. Боржник подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та постанову апеляційного господарського суду, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. 
41. Касаційну скаргу подано з підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. 
42. Боржник посилається на неправильне застосування господарськими судами попередніх інстанцій положень статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", частин 1, 5 статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) через неврахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 29.04.2020 у справі №915/641/19, від 28.03.2018 №910/32579/15, від 22.05.2018 №923/712/17, від 26.02.2020 №915/400/18, від 06.06.2023 у справі №908/153/21, від 12.03.2019 у справі №918/420/16, від 22.09.2021 у справі № 911/2043/20.
43. Також Боржник вказує на порушення господарськими судами при розгляді справи статей 86, 236, 277 Господарського процесуального кодексу України, що призвело до неправильного вирішення справи, постановлення завідомо незаконних судових рішень у справі. 
44. Боржник наголошує, що відповідно до абзацу 8 пункту 3.2 Правил корегування (додаток 10 до Правил ринку) обов`язок з розрахунку за небаланси електричної енергії виникає на третій робочий день з дня надсилання повідомлення про формування звіту про коригування та надсилання акту корегування, тому зобов`язання перед Позивачем, які виникли на підставі актів коригування до актів купівлі-продажу за жовтень 2023 року, березень і квітень 2024 року не є поточними, а виникли до запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів Боржника. З огляду на таке Боржник стверджує про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог у частині виконання грошових зобов`язань згідно з переліченими актами.
45. Боржник заперечує проти висновку господарських судів попередніх інстанцій про те що обов`язок виник у нього з моменту виставлення Позивачем рахунків, оскільки рахунок є документом, який містить лише платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто має інформаційний характер і не створює зобов`язання з оплати послуг, на відміну від актів наданих послуг і актів коригування. 
Узагальнений виклад позицій інших учасників справи 
46. Позивач подав відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін. 
47. Позивач вважає, що рішення та постанова господарських судів попередніх інстанцій повністю відповідають нормам статті 236 Господарського процесуального кодексу України, ґрунтуються на засадах верховенства права, є законними та обґрунтованими. 
48. Посилаючись, зокрема, на наведене в підпункті 1.1.2 глави 1.1 розділу І Правил ринку визначення платіжного документу, Позивач стверджує, що грошові зобов`язання за відповідними актами коригування до актів наданих послуг виникли на підставі виставлених Боржнику рахунків, відповідно, 27.01.2025, 05.02.2025, 19.03.2025, 26.03.2025, тобто після відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника (13.08.2024), тому відповідна заборгованість є поточною та на неї не поширюється дія передбаченого частиною 5 статті 41 КУзПБ мораторію на задоволення вимог кредиторів.
Позиція Верховного Суду
49. Керуючись вимогами статей 14, 300 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права в межах доводів і вимог касаційних скарг.
50. Предметом касаційного оскарження в цій справі є рішення та постанова господарських судів першої та апеляційної інстанцій у частині задоволення заявлених у межах справи про банкрутство позовних вимог про стягнення з Боржника заборгованості з оплати вартості небалансів електричної енергії, нарахованих за актами коригування (врегулювання) за періоди до та після відкриття провадження у зазначеній справі та запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів, рахунки щодо сплати якої виставлено після запровадження зазначеного мораторію, а також нарахованих на таку заборгованість сум інфляційних і 3% річних на підставі статті 625 Цивільного кодексу України. 
51. Оскільки заявлена до стягнення заборгованість за листопад 2024 року в сумі 1241378,45 грн погашена станом 08.09.2025, провадження в справі в цій частині закрито через відсутність предмету спору. Боржник у касаційній скарзі не наводить конкретних заперечень проти висновків господарських судів попередніх інстанцій в зазначеній частині. 
52. Під час розгляду цієї справи передусім виникло питання щодо віднесення спірної заборгованості за жовтень 2023 року, березень і квітень 2024 року до кредиторських чи поточних зобов`язань Боржника перед Позивачем у зв`язку з наступним. 
53. Верховний Суд неодноразово наголошував, що з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство боржник перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, зокрема, з його кредиторами. Подібний за змістом висновок викладено, зокрема, в постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі №911/2043/20, від 23.09.2021 у справі №904/4455/19.
54. Згідно з положеннями частини 14 статті 39 КУзПБ з моменту відкриття провадження у справі про банкрутство пред`явлення конкурсними та забезпеченими кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися лише у порядку, передбаченому цим Кодексом, та в межах провадження у справі; пред`явлення поточними кредиторами вимог до боржника та їх задоволення можуть здійснюватися у випадку та порядку, передбачених цим Кодексом.
55. Зокрема, до визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються в межах справи про банкрутство шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом (частина 8 статті 45 КУзПБ).
56. Водночас конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство (частина 1 статті 45 КУзПБ).
57. Ухвала господарського суду про визнання вимог конкурсних кредиторів за результатами розгляду їх заяв з грошовими вимогами до боржника є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів (частина 6 статті 45 КУзПБ).
58. У постанові від 23.09.2021 у справі №904/4455/19 Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду зауважив, зокрема, що тлумачення статей 39, 45 - 48, 64 КУзПБ дає підстави для висновку, що особа з майновими (грошовими) вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, може реалізувати своє право на задоволення таких вимог виключно через набуття статусу кредитора з підстав і в порядку, передбачених КУзПБ, з урахуванням особливостей і черговості задоволення таких вимог згідно з реєстром вимог кредиторів та обмежень виконання боржником зобов`язань перед кредиторами, встановлених спеціальним законом. 
59. При цьому процесуальні дії та судові рішення під час розгляду справи позовного провадження в порядку статті 7 КУзПБ не замінюють процесуальних дій і рішень щодо заявлення і визнання вимог кредиторів безпосередньо у справі про банкрутство. Оскільки майнові вимоги кредиторів у розумінні статті 1 КУзПБ не тотожні позовним майновим вимогам (предмет позову) до боржника, які підлягають розгляду в порядку статті 7 КУзПБ, суд не може на власний розсуд трансформувати позовні вимоги у вимоги до кредиторів, що подаються відповідно до статті 45 КУзПБ.
60. Верховний Суд у вказаній постанові акцентував на тому, що після введення в дію 21.10.2019 КУзПБ неподання кредитором заяви про визнання грошових вимог до боржника у справі про банкрутство не може бути підставою для відмови у задоволенні його позову до боржника. Тож, зважаючи на притаманну позовному провадженню автономію в межах справи про банкрутство, незаявлення позивачем грошових вимог до боржника у справі про банкрутство не може вважатися відмовою від таких вимог у позовному провадженні або бути підставою для відмови у задоволенні позову з майновими (грошовими) вимогами до боржника, що розглядається в межах справи про банкрутство відповідача в порядку статті 7 КУзПБ.
61. У разі незаявлення вимог до боржника у справі про банкрутство справа за позовом з майновими (грошовими) вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство, відповідно до приписів статті 7 КУзПБ має бути розглянута господарським судом, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство відповідача, по суті спору за правилами Господарського процесуального кодексу України у позовному провадженні в межах справи про банкрутство.
62. Виходячи з наведеного, Верховний Суд зазначає, що конкурсна правова природа певних кредиторських вимог до боржника, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, хоча і виключає можливість їх задоволення поза процедурою, встановленою КУзПБ, однак сама по собі не є достатньою підставою для відмови у захисті прав відповідного кредитора в порядку позовного провадження. Тому Верховний Суд відхиляє викладені в касаційній скарзі у цій справі доводи про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог в частині виконання грошових зобов`язань, які виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника, саме у зв`язку з тим, що такі вимоги не є поточними. 
63. Разом з тим Верховний Суд враховує, що одним із наслідків відкриття провадження у справі про банкрутство є одночасне запровадження господарським судом мораторію на задоволення вимог кредиторів, передбаченого частиною 2 статті 41 КУзПБ, тобто зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.
64. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, зокрема: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги; забороняється виконання вимог, на яку поширюється мораторій; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо (частина 3 статті 41 КУзПБ).
65. Водночас у силу частини 5 статті 41 КУзПБ дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється, зокрема, на вимоги поточних кредиторів.
66. З огляду на викладене розмежування кредиторських вимог до боржника у справі про банкрутство на конкурсні та поточні має істотне значення, зокрема, з точки зору поширення мораторію на такі вимоги, можливості їх виконання боржником добровільно чи в примусовому порядку, нарахування штрафних санкцій, інфляційних і 3% річних, передбачених статтею 625 Цивільного кодексу України. 
67. За наведеним у статті 1 КУзПБ визначенням, конкурсні кредитори - це кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; а поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.
68. Згідно з усталеною правовою позицією, сформованою в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі №904/1693/19, при визначенні статусу кредиторських вимог у справі про банкрутство має враховуватися насамперед момент виникнення вимоги, а не строк її виконання, тому вимоги кредиторів, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, є конкурсними незалежно від строку виконання грошових зобов`язань боржника.
69. У зв`язку з наведеним необхідно звернутися до наведеного у статті 1 КУзПБ визначення поняття грошового зобов`язання (борг) як зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. 
70. Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.
71. Спірні у цій справі правовідносини між Позивачем і Боржником врегульовано Законом України "Про ринок електричної енергії", який у частині 3 статті 3 встановлює обов`язкову умову участі в ринку електричної енергії (крім споживачів, які купують електроенергію за договором постачання електричної енергії споживачу) - укладення договору про врегулювання небалансів з оператором системи передачі. Типовий договір про врегулювання небалансів електричної енергії затверджується Регулятором.
72. Згідно з наведеним у пункті 46 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначенням небаланс електричної енергії - розрахована відповідно до правил ринку для кожного розрахункового періоду різниця між фактичними обсягами відпуску або споживання, імпорту, експорту електричної енергії сторони, відповідальної за баланс, та обсягами купленої і проданої електричної енергії, зареєстрованими відповідно до правил ринку. 
73. Відповідно до положень частин 5, 6 статті 70 зазначеного Закону врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення стороною, відповідальною за баланс, правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії з оператором системи передачі в обсягах небалансів електричної енергії за цінами небалансів, визначеними відповідно до правил ринку. Вартість небалансів електричної енергії сторони, відповідальної за баланс, розраховується адміністратором розрахунків для кожного розрахункового періоду доби залежно від обсягу небалансів електричної енергії цієї сторони та цін небалансів, визначених правилами ринку.
74. Оператор системи передачі врегульовує небаланси електричної енергії із сторонами, відповідальними за баланс, у порядку, визначеному цим Законом та Правилами ринку, якими визначено, зокрема, порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії. 
75. Пунктом 5.28.1 глави 5.28 розділу V Правил ринку (в редакції, чинній у період з жовтня 2023 року до квітня 2024 року) передбачено надання через систему управління ринком кожному постачальнику послуг з балансування (ППБ) та стороні відповідальній за баланс (СВБ) щоденних звітів про розрахунки та остаточних щомісячних звітів про розрахунки, що включать детальну інформацію щодо індивідуального зарахування і списання коштів ППБ та СВБ. 
76. Щомісячний звіт про розрахунки для всіх ППБ та СВБ повинен містити інформацію, зокрема, про: чистий платіж (списання або зарахування), що повинен бути здійснений ППБ / СВБ адміністратору розрахунків або адміністратором розрахунків учаснику ринку за певний місяць (пункт 5.29.1 глави 5.29 розділу V Правил ринку). 
77. Адміністратор розрахунків на щодекадній основі надсилає платіжний документ кожній стороні відповідальній за баланс із зазначенням суми, що вона зобов`язана сплатити адміністратору розрахунків, або суми, що адміністратор розрахунків зобов`язаний сплатити стороні відповідальній за баланс через її небаланси електричної енергії протягом відповідного періоду. Оплата відповідного платіжного документа здійснюється протягом двох робочих днів з дати його направлення (пункт 7.3.1 глави 7.3, пункти 7.7.3, 7.7.4 глави 7.7 розділу VII Правил ринку). 
78. При цьому за змістом пунктів 7.8.1, 7.8.5 глави 7.8 розділу VII Правил ринку, учасник має здійснити оплату згідно з платіжним документом і в тому разі, якщо він ініціює суперечку щодо зазначеної в ньому суми (запит платіжного документа), повернення надлишкових сум в разі їх виявлення здійснюється за результатами розгляду такого запиту протягом трьох днів з моменту вирішення суперечки. 
79. Крім того, якщо адміністратор комерційного обліку надасть оновлені дані комерційного обліку по учасниках ринку, то будь-які розбіжності, виявлені після цього, урегульовуються між ОСП та СВБ, до якої входять такі учасники ринку, відповідно до Правил врегулювання, які є додатком 10 до Правил ринку, 
80. Розрахунок врегулювання щодо розрахункових періодів попереднього місяця здійснюється кожного місяця або частіше в разі прийняття АР відповідного обґрунтованого рішення (пункт 1.2 Правил врегулювання). 
81. Періодичні розрахунки руху грошей врегулювання учасників ринку включають низку етапів, за результатами яких адміністратор розрахунків видає остаточне обґрунтоване рішення щодо заперечень (за їх наявності) і формує остаточні звіти про врегулювання розрахунків для кожного учасника ринку, які доводить до їх відома. Такий звіт містить, зокрема, відомості щодо руху грошей врегулювання, які СВБ повинна сплатити АР за кожен обсяг врегулювання (для кожного місяця окремо) (пункти 3.1, 3.2 Правил врегулювання). 
82. Водночас відповідно до положень пункту 1.1.2 глави 1 розділу І Правил ринку поточною заборгованістю постачальника послуг з балансування / сторони, відповідальної за баланс, є сума поточного зобов`язання щодо забезпечення необхідної суми коштів на рахунку ескроу ППБ/СВБ за результатами, зокрема, декадного звіту про розрахунки СВБ за небаланси електричної енергії, місячного звіту про розрахунки СВБ за небаланси електричної енергії, позапланового звіту про розрахунки СВБ за небаланси електричної енергії та звіту про коригування, термін виконання яких відповідно до цих Правил не минув.
83. Аналіз наведених норм законодавства надає підстави для висновку, що Правила ринку пов`язують виникнення зобов`язання з оплати вартості небалансу електричної енергії за відповідний період з формуванням відповідного декадного / місячного / позапланового звіту про розрахунки СВБ та / або звіту про коригування, визначена в якому сума має забезпечуватися коштами на рахунку ескроу СВБ. Тоді як відсутність / недостатність такого забезпечення має наслідком виникнення у СВБ заборгованості за таким зобов`язанням у відповідному розмірі, незалежно від факту / моменту надіслання йому платіжного документа адміністратором розрахунків. 
84. Згідно з наведеним у пункті 1.1.2 глави 1.1 розділу І Правил ринку визначенням платіжний документ - рахунок, сформований адміністратором розрахунків учаснику ринку щодо оплати ним або адміністратором розрахунків своїх фінансових зобов`язань, що виникли в результаті участі на ринку електричної енергії такого учасника ринку.
85. Водночас, як неодноразово зазначав Верховний Суд (зокрема в постанові від 23.07.2020 у справі №911/4306/16 та в постанові від 28.03.2018 №910/32579/15, на яку посилається Боржник у касаційній скарзі), рахунок або рахунок-фактура, що за своїми функціями є тотожними документами, за своїм призначенням не відповідають ознакам первинного документа, ними не фіксується будь-яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції, вони мають лише інформаційний характер. Рахунок є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти.
86. З огляду на таке Верховний Суд вважає помилковим викладений у оскаржуваній постанові апеляційного господарського суду висновок про те, що грошові зобов`язання за актами коригувань до актів купівлі-продажу за жовтень 2023 року, березень, квітень і листопад 2024 року виникли на підставі рахунків-фактур, виставлених, відповідно, 27.01.2025, 05.02.2025, 19.03.2025, 26.03.2025.
87. Дослідивши надані учасниками справи докази, господарські суди першої та апеляційної інстанцій встановили обставини укладення Позивачем і Боржником Договору шляхом приєднання. На виконання умов Договору відповідно до положень Правил ринку Позивач сформував і направив Боржнику такі акти коригування (врегулювання) небалансів, зокрема:
- №ВР/23/10-2394 від 01.03.2024 за жовтень 2023 року на суму 117378,96 грн;
- №ВР/24/03-2394 від 14.06.2024 за березень 2024 року на суму 70376,09 грн;
- №ВР/24/04-2394 від 27.06.2024 за квітень 2024 року на суму 8680840,67 грн.
88. Відповідно до наведених положень Правил ринку саме на підставі перелічених актів коригування у Боржника виникли відповідні зобов`язання перед Позивачем з оплати вартості небалансів, які є предметом спору в цій справі. 
89. Оскільки під час розгляду справи Боржник не спростував правомірності здійснення зазначених коригувань обсягів небалансів та нарахування вказаних сум зобов`язань щодо оплати електричної енергії для їх врегулювання, а також підтвердженого матеріалами справи факту порушення умов Договору щодо оплати вартості таких небалансів, господарські суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про наявність у Боржника заборгованості за електричну енергію для врегулювання небалансів, відповідно: за жовтень 2023 року - в сумі 117378,96 грн; за березень 2024 року - в сумі 70376,09 грн; за квітень 2024 року - в сумі 8680840,67 грн. 
90. Проте апеляційний господарський суд дійшов хибного висновку про віднесення до поточної заборгованості в розумінні КУзПБ невиконаних Боржником зобов`язань за актами коригування за жовтень 2023 року, березень і квітень 2024 року, які виникли, відповідно, 01.03.2024, 14.06.2024, 27.06.2024, тобто до відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника. 
91. Натомість місцевий господарський суд у оскаржуваному рішенні слушно погодився з твердженнями Боржника, що перелічені зобов`язання виникли з моменту виставлення актів коригування, тобто до 13.08.2024 (введення мораторію), а також послався на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 23.09.2021 у справі №904/4455/19, щодо порядку задоволення майнових (грошових) конкурсних вимог до боржника у справі позовного провадження, що розглядається у межах справи про банкрутство відповідача. 
92. Однак господарський суд залишив поза увагою, викладений у зазначеній постанові Верховного Суду висновок про те, що справа за позовом з майновими (грошовими) вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство, має бути розглянута судом у позовному провадженні в межах справи про банкрутство саме в разі незаявлення кредитором вимог до боржника у справі про банкрутство. 
93. Наведений у вказаній постанові Верховного Суду підхід підлягає застосуванню з урахуванням чинної на час розгляду цієї справи редакції частини 4 статті 7 КУзПБ, згідно з якою, якщо господарський суд, розглядаючи в межах справи про банкрутство (неплатоспроможність) спір про стягнення з боржника грошових коштів, встановить, що позивачем у такому спорі подано у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника заяву з грошовими вимогами до боржника, господарський суд залишає такий позов без розгляду.
94. З огляду на викладене передумовою для вирішення по суті спору за позовом про стягнення заборгованості у зобов`язанні, вимоги за яким належить віднести до конкурсних, має бути з`ясування господарським судом питання щодо наявності / відсутності заявлення відповідним кредитором вимог за вказаною заборгованістю до боржника у справі про банкрутство (непозовного провадження) в порядку, передбаченому частиною 1 статті 45 КУзПБ. Без встановлення зазначених обставин висновок про можливість розгляду позову по суті або застосування процесуального наслідку, передбаченого частиною 4 статті 7 КУзПБ, є передчасним. 
95. Позивач є кредитором у справі про банкрутство Боржника №909/679/24. Однак при вирішенні спору в цій справі позовного провадження господарські суди першої та апеляційної інстанцій не з`ясували, чи подав Позивач на підставі частини 1 статті 45 КУзПБ заяву з грошовими вимогами до Боржника, які виникли саме внаслідок невиконання спірних зобов`язань за актами коригування за жовтень 2023 року, березень і квітень 2024 року, а отже, передчасно задовольнили позовні вимоги про стягнення коштів на виконання зазначених зобов`язань. 
96. Крім того, задовольняючи в повному обсязі позовні вимоги про стягнення нарахованих Позивачем 3% річних за періоди з 30.01.2025 до 13.03.2025, з 25.03.2025 до 06.05.2025, з 01.04.2025 до 06.05.2025 та інфляційних втрат за лютий 2025 року, господарськи суди попередніх інстанцій обмежились зазначенням про перевірку правильності їх нарахування, але не встановили, на які саме суми заборгованості (період і підстави її виникнення) нараховано відповідні суми інфляційних і 3% річних. 
97. Наведені обставини мають істотне значення з огляду на те, що передбачені частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України платежі підлягають нарахуванню лише на поточні грошові вимоги до Боржника, на які не поширюється дія мораторію на задоволення вимог кредиторів. Натомість нарахування в період дії мораторію та стягнення інфляційних і 3% річних на невиконані зобов`язання, що виникли до відкриття справи про банкрутство Боржника на підставі актів коригування за жовтень 2023 року, березень і квітень 2024 року, суперечило б вимогам статті 41 КУзПБ. 
98. Оскільки зміст встановлених у оскаржуваних судових рішеннях обставин не надає підстав для висновку, що задоволені господарськими судами суми інфляційних і 3% річних нараховано лише на частину заборгованості, яка виникла на підставі акту корегування (врегулювання) за листопад 2024 року та до їх погашення могла бути віднесена до поточних вимог у розумінні положень КУзПБ, слід визнати передчасними задоволення позовних вимог щодо стягнення зазначених нарахувань у повному обсязі. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
99.  Зважаючи на викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу необхідно задовольнити частково.
100. Оскаржувані постанову апеляційного господарського суду та рішення місцевого господарського суду необхідно скасувати відповідно до положень статей 300, 310 Господарського процесуального кодексу України в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості в загальній сумі 8868595,72 грн, яка виникла за актами коригування (врегулювання) за жовтень 2023 року, березень і квітень 2024 року, 30321,85 грн 3% річних, 9931,03 грн інфляційних втрат. Справу в зазначеній частині слід передати на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.
101. Під час нового розгляду справи судам слід взяти до уваги викладене, повно та всебічно перевірити фактичні обставини справи, надати належну оцінку наявним у справі доказам, доводам та запереченням сторін, і в залежності від установленого та вимог закону прийняти законне та обґрунтоване рішення.
102. В іншій частині оскаржувані судові рішення підлягають залишенню без змін. 
Розподіл судових витрат
103. Оскільки справа направляється на новий розгляд до суду першої інстанції, розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Керуючись статтями 300, 301, 308, 310, 314-317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Костанза" задовольнити частково. 
2. Постанову Західного апеляційного господарського суду від 03.02.2026 та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 07.10.2025 у справі №909/679/24(909/297/25) скасувати в частині задоволення позову про стягнення 8868595,72 грн основної заборгованості, 30321,85 грн 3% річних, 9931,03 грн інфляційних втрат. Справу в скасованій частині передати на новий розгляд до господарського суду першої інстанції. 
3. В іншій частині постанову Західного апеляційного господарського суду від 03.02.2026 та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 07.10.2025 у справі №909/679/24(909/297/25) залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Картере

Судді С. Жуков

В. Пєсков