Справа № 603/274/26
Провадження № 3/603/102/2026 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2026 року	м. Монастириська	

Суддя Монастириського районного суду Тернопільської області Пасічник А.З., розглянувши матеріали, які надійшли із відділення поліції № 2 Чортківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, раніше до адміністративно відповідальності не притягалась
за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 05.05.2026 приблизно о 14 год 50 хв., перебуваючи за місцем свого проживання ухилилась від виконання передбачених п. 1 ст. 150 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої дочки, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП. 
ОСОБА_1  в судове засідання не прибула, була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомила. До початку судового розгляду подала заяву в якій зазначила про те, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП визнає повністю, просила суворо її не карати. Також у заяві зазначила про те, що на майбутнє подібного не допускатиме. 
Оцінюючи зібрані по справі докази у їх сукупності, прихожу до переконання, що вина ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, доведена матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, а саме даними:
- протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 425931 від 08 травня 2026 року, відповідно до якого ОСОБА_1 05.05.2026 приблизно о 14 год 50 хв., перебуваючи за місцем свого проживання ухилилась від виконання передбачених п. 1 ст. 150 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» обов`язків щодо виховання своєї неповнолітньої дочки, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП;
- заяви про виявлене правопорушення в мережі Інтернет, адресоване т.в.о. начальника ВП №2 Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області від працівників Монастириського ЗЗСО І-ІІІ ступенів Монастириської міської ради Тернопільської області: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 з приводу розповсюдження в мережі Інтернет матеріалів, які порушують їхні права, честь, гідність та мають принизливий характер. Зокрема в месенджері Telegram був створений та розповсюджений набір стікерів, зображень із використанням особистих фотографій педагогічних працівників та персоналу Монастириського ЗЗСО без їхньої згоди, а також застосована нецензурна лексика та образливий зміст, що є неприпустимим, зазначені дії порушують норми моралі, етики, поваги до честі та гідності працівників; 
- письмових пояснень ОСОБА_1 від 06 травня 2026 року, зі змісту яких видно те, що їй від директора Монастириського ЗЗСО стало відомо про те, що її неповнолітня дочка ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка навчається у 8-В класі Монастириського ЗЗСО використала особисті фотографії педагогічних працівників без їхньої згоди та створила набір стікерів, які в подальшому були розповсюдженні в месенджері Telegram; 
- письмових пояснень неповнолітньої ОСОБА_19 від 06 травня 2026 року в присутності її матері ОСОБА_1 , яка підтвердила те, що вона в квітні 2026 року на власному телефоні створила набір стікерів в месенджері Telegram із зображеннями педагогічних працівників та персоналу Монастириського ЗЗСО без їхньої згоди. Мотивом створення таких стікерів був жартівливий характер, що не мав на меті їх образити чи принизити. Додатково зазначила про те, що створене нею посилання на зображення видалене у всіх користувачів. Про заподіяне щиро шкодує, зобов`язується подібного більше не вчиняти;
- письмових пояснень директора Монастириського ЗЗСО ОСОБА_20 від 07 травня 2026 року, яка повідомила про те, що 05 травня 2026 року їй стало відомо про те, що месенджері Telegram учениця Монастириського ЗЗСО ОСОБА_19 розповсюдила стікери з фотографіями окремих вчителів та працівників Монастириського ЗЗСО із коментарями непристойного змісту. У вчиненому ОСОБА_19 зізналась;
- письмових пояснень вчителя Монастириського ЗЗСО ОСОБА_2 від 07 травня 2026 року, яка повідомила про те, що під час перебування на заміні уроку у 8-В класі, хтось із учнів зробив її фото без її згоди на це, яке в подальшому було використане для створення стікерів в месенджері Telegram із використанням нецензурної лексики, що має для неї образливий характер;
- письмових пояснень прибиральника Монастириського ЗЗСО ОСОБА_21 від 07 травня 2026 року, яка повідомила про те, що їй 05 травня 2026 року стало відомо, що месенджері Telegram поширюються стікери в яких без її дозволу використані її фото з соціальної мережі Facebook;
- письмових пояснень завідувача бібліотеки Монастириського ЗЗСО ОСОБА_15 від 06 травня 2026 року, яка повідомила про те, що їй стало відомо, що месенджері ОСОБА_22 поширюються стікери в яких без її дозволу використані її фото, які є у вільному доступі у соціальній мережі Facebook;
- свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області від 13 березня 2012 року, з якого видно те, що батьками ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначені ОСОБА_23 та ОСОБА_24 ;
- фото осіб з написами, в тому числі з використанням нецензурної лексики на 31 арк.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ визначено те, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. 
Згідно з ч. 1 ст. 184 КУпАП адміністративна відповідальність за зазначеною статтею настає у випадку ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Виходячи з вищенаведеного, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, – ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей. 
Згідно з ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
При обранні виду адміністративного стягнення суд відповідно до вимог ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність, та вважає за доцільне обрати ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді попередження.
У силу ст. 40-1 КУпАП з правопорушника слід стягнути судовий збір в розмірі 665,60 грн. 
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 33, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1  визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді попередження.
Стягнути зі ОСОБА_1  в дохід держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. судового збору. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області.

Суддя А.З. Пасічник