СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2026 року м. Харків Справа № 922/4700/25 

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Лакіза В.В. , суддя Мартюхіна Н.О.
за участі секретаря судового засідання Садонцевої Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (вх.№ 751 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 25.03.2026 (прийняте у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Аріт К.В., повне рішення складено 31.03.2026) у справі №922/4700/25
за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут", м.Харків, 
до Комунального підприємства "Теплоенерго" Лозівської міської ради Харківської області, м.Лозова, Харківська область,
про стягнення 826 564,82 грн,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2025 року Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Комунального підприємства "Теплоенерго" Лозівської міської ради Харківської області 826 564,82 грн, з яких: 3% річних у сумі 277 520,69 грн, інфляційні втрати у сумі 548 631,96 грн за договором про постачання електричної енергії споживачу №70618 від 01.01.2019; 3% річних у сумі 412,17 грн за договором про реструктуризацію заборгованості № 70618-р від 12.08.2024.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 25.03.2026 у справі №922/4700/25 позов Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" задоволено повністю.
Стягнуто з Комунального підприємства "Теплоенерго" Лозівської міської ради Харківської області на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" за договором про постачання електричної енергії споживачу №70618 від 01.01.2019 - 3% річних у сумі 277 520,69 грн, інфляційні втрати в сумі 548 631,96 грн та за договором про реструктуризацію заборгованості № 70618-р від 12.08.2024 - 3% річних у сумі 412,17 грн, крім того, 9918,80 грн судового збору.
Клопотання Комунального підприємства "Теплоенерго" Лозівської міської ради Харківської області про відстрочення виконання рішення суду – задоволено частково.
Відстрочено виконання рішення Господарського суду Харківської області від 25.03.2026 у справі №922/4700/25 строком на шість місяців - до 26.09.2026.
Рішення суду обґрунтовано тим, що ПрАТ "Харківенергозбут", як постачальник, виконало свої зобов`язання по договору № 70618 у повному обсязі, проте відповідачем порушено погоджені умови договору в частині сплати вартості спожитої електричної енергії, внаслідок чого відповідачу правомірно нараховано за договором про постачання електричної енергії споживачу № 70618 від 01.01.2019 3% річних за період з травня 2025 року по вересень 2025 року в розмірі 277 520,69 грн та інфляційні витрати за період з травня 2025 року по липень 2025 року в розмірі 548 631,96 грн, а також за невиконання договору реструктуризації заборгованості № 70618-р від 12.08.2024 3% річних за період липень 2025 року у сумі 412,17 грн.
Щодо клопотання відповідача про надання відстрочки виконання рішення суду, суд зазначив, що відповідач є критично важливим для забезпечення життєдіяльності населення підприємством, тому як основною його метою є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією. При цьому відповідач є єдиним джерелом теплопостачання в м. Лозова, Лозівський район та обслуговує понад 18 тисяч особових рахунків споживачів-фізичних осіб, 51 об`єкти бюджетної та соціальної сфери, до складу яких входять 11 медичних закладів, 18 шкільних закладів та 12 дитячих садків. Тобто, відповідач є об`єктом критичної інфраструктури. На переконання суду, наведені відповідачем обставини та надані ним докази беззаперечно свідчать про наявність складних фінансових труднощів у відповідача, а часткове задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду, є дотриманням балансу сторін. За висновками суду, відстрочка виконання рішення для відповідача в даному випадку не є інструментом ухилення від виконання рішення, який лише намагається через існування певних обставин, що таке виконання ускладнюють, забезпечити повне виконання рішення та остаточне погашення заборгованості перед стягувачем. У даній справі відстрочка виконання рішення суду здійснюється з метою недопущення погіршення економічної ситуації відповідача, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора, що можливе у випадку банкрутства боржника. Дослідивши надані відповідачем докази в обґрунтування поданої заяви, враховуючи існування надзвичайних обставин в країні через військову агресію рф проти України, введення у зв`язку з цим воєнного стану, згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, враховуючи специфіку діяльності Комунального підприємства "Теплоенерго" Лозівської міської ради Харківської області, суд визнав за можливе частково задовольнити заяву Комунального підприємства "Теплоенерго" Лозівської міської ради Харківської області про відстрочення виконання судового рішення, строком на шість місяців.
Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 25.03.2026 у справі № 922/4700/25 в частині надання Комунальному підприємству "Теплоенерго" Лозівської міської ради Харківської області відстрочки виконання рішення Господарського суду Харківської області від 25.03.2026 у справі № 922/4700/25 строком на шість місяців - до 26.09.2026 та ухвалити нове судове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні заяви Комунального підприємства "Теплоенерго" Лозівської міської ради Харківської області про відстрочення виконання судового рішення у справі № 922/4700/25 в повному обсязі; стягнути з Комунального підприємства "Теплоенерго" Лозівської міської ради Харківської області на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 2662,40 грн.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що твердження відповідача про те, що порушення грошового зобов`язання сталося не з його вини, не може вважатися підставою для надання відстрочки виконання рішення, оскільки неналежне виконання грошових зобов`язань контрагентами відповідача не є підставою для звільнення його від виконання своїх договірних зобов`язань. Будь-яких нормативних актів, які б на законодавчому рівні встановлювали інший порядок та спосіб виконання зобов`язань відповідача перед позивачем, ніж передбачено договором, немає. Також зазначає, що опалювальний сезон було завершено 31.03.2026, а надання відстрочення до 26.09.2026 припадає практично на початок наступного опалювального сезону, що в подальшому призведе до повторного звернення відповідача до суду із заявою про відстрочення вказаного рішення, як це і було у справі № 922/2615/25, де стягувачем є Товариство.
23.04.2026 до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№4567), в якому останній проти апеляційної скарги заперечує, просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що з причин воєнного стану у державі відповідач знаходиться у дуже складній ситуації, так, з одного боку у зв`язку з знаходженням на території, на якій ведуться бойові дії, що підтверджує наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 має місце виїзд населення та робітників підприємства з міста Лозова та його передмістя, що стало на цей час підставою для зменшення виплат за теплопостачання, а з другого боку значне втручання у господарську діяльність Держави за допомогою різних норм права, які зобов`язують відповідача: відраховувати більшу частину доходів за газопостачання (65%); надавати теплопостачання споживачам, а саме населенню за цінами, що існували до початку воєнного стану в Україні; забороняють стягнення боргів, нараховувати неустойку, інфляційні, 3 % річних, виселення або зупинення у наданні теплопостачання. При тих умовах, у яких зараз працює відповідач вини в тому, що він не може своєчасно розрахуватися з позивачем немає. Водночас, надання відстрочки не заблокує роботу підприємства, дозволить підприємству отримати оплату заборгованості від споживачів по договорах, що укладені між відповідачем та іншими контрагентами, з Державного або місцевого бюджету, а також спрямувати його на погашення заборгованості перед позивачем, що, в свою чергу, сприятиме настанню реальної можливості виконання рішення суду.
07.05.2026 до суду від позивача надійшла заява (вх.№5212), в якій останній просить розглядати справу без участі представника Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут".
Представник позивача у судове засідання не прибув, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.
Представник відповідача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, у зв`язку з відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017, з 01.01.2019 позивач є постачальником електричної енергії за вільними цінами на підставі Постанови НКРЕКП від 19.06.2018 №505 та постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 №1268.
Відповідно до статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.
У статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" унормовано, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.
Згідно з пунктом 3.2.5 "Правил роздрібного ринку електричної енергії", затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 (далі - Правила) укладення споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції, для чого споживач подає такому електропостачальнику заяву-приєднання.
Відповідно до пункту 3.1.7 Правил електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку лише на вимогу споживача.
Відповідно до п.п. 4.12, 4.13 Правил розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.
Згідно з пунктом 10 Постанови до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу.
У пункті 4.3 Правил передбачено, що дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.
Вимогами п. 9.1.1 Розділу ХІ Кодексу комерційного обліку електричної енергії визначено, що обмін даними комерційного обліку електричної енергії між АКО, ППКО та учасниками ринку здійснюється на договірних засадах у вигляді електронних документів.
Таким чином, як зазначено у позові, розрахунки за спожиту електроенергію зі споживачем позивач проводить на підставі переданих у відповідності до наведених вище вимог та показів приладу обліку від оператора системи розподілу в порядку передбаченому умовами договору.
У пункті 3.1.7. Правил передбачено, що договір між електропостачальником та споживачем укладається шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником.
За змістом пункту 3.2.1 Правил електропостачальники, які постачають електричну енергію споживачам на роздрібному ринку, мають самостійно розробити форму відповідного договору на основі примірного чи типового договору, який є додатком до цих Правил. Розроблені форми договорів електропостачальники мають оприлюднювати на своїх офіційних веб-сайтах.
Публічний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг розміщений на офіційному сайті ПрАТ "Харківенергозбут": zbutenergo.kharkov.ua.
01.01.2019 між Приватним акціонерним товариством "Харківенергозбут", постачальником, та Комунальним підприємством "Теплоенерго" Лозівської міської ради Харківської області, споживачем, було укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №70618 на підставі наданої споживачем заяви-приєднання до умов договору №70618 з вказаними у додатку до заяви-приєднання (інформація щодо об`єктів споживача) об`єктами, що приєднані до електричних мереж оператора системи розподілу АТ "Харківобленерго" на умовах підписаної Комерційної пропозиції №2 (попередня оплата у розмірі фактичного обсягу відпущеної електроенергії за попередній період, плата за надання послуг з розподілу електроенергії здійснюється споживачем оператору системи розподілу).
01.12.2020 споживачем підписано комерційну пропозицію №4Р для споживачів з запланованим обсягом споживання від 50 000кВт*год до 500 000кВт*год на місяць.
01.01.2023 споживачу направлено повідомлення про внесення змін до договору про постачання електроенергії споживачу шляхом укладання комерційної пропозиції № 4/23Р для споживачів з запланованим обсягом споживання від 50000кВт*год до 500 000кВт*год на місяць (далі - Комерційна пропозиція № 4/23Р), що підтверджується копією списку згрупованих відправлень та копією фіскального чеку.
Отже, як зазначає позивач, порядок розрахунків за договором №70618 визначається відповідно до Комерційної пропозиції 4/23Р, яка є невід`ємним додатком до договору.
Згідно з п. 2.1 договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.
Відповідно до п. 5.5 договору розрахунковий період зазначений у комерційній пропозиції та, як правило, становить календарний місяць, і відповідає розрахунковому періоду за договором споживача з оператором системи розподілу/передачі.
У п.5.6 договору передбачено, що оплата вартості електричної енергії здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника.
Згідно з п.5.10 договору споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії або через постачальника, або безпосередньо оператору системи.
Умовами п. 4 комерційної пропозиції № 4/23Р передбачено, що: розрахунковим періодом є календарний місяць. Попередня оплата електричної енергії здійснюється споживачем 2 (двома) платежами у таких співвідношеннях: до 25 числа місяця, який передує розрахунковому місяцю 50% від вартості фактичного обсягу відпущеної електричної енергії за відповідний попередній період; до 15 числа розрахункового місяця 50% від вартості фактичного обсягу відпущеної електричної енергії за відповідний попередній період; розрахунок попередньої оплати для нових споживачів та споживачів, фактичний обсяг спожитої електричної енергії яких за попередній період дорівнює 0, визначається на підставі розрахункових значень обсягу електричної енергії на наступний період.
Розрахунок суми попередньої оплати визначається постачальником як добуток фактичного обсягу спожитої електричної енергії за відповідний попередній період на визначену прогнозовану ціну (Цпрог). Остаточний розрахунок споживача за електричну енергію за розрахунковий період здійснюється відповідно до фактичного обсягу електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка споживачу, в якому зазначаються суми до сплати за спожиту електричну енергію.
У разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності у платіжному документі у реквізиті “Призначення платежу” посилань на період, за який здійснюється оплата, або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані споживачем за електричну енергію, постачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості споживача з найдавнішим терміном її виникнення.
У разі зміни тарифу надлишок (переплата) оплаченої, але не спожитої електричної енергії зараховується споживачу на його особовий рахунок як попередня оплата за новими тарифами в наступному розрахунковому періоді.
У разі порушення умов оплати, зазначених у комерційній пропозиції, протягом двох розрахункових періодів, постачальник залишає за собою право перевести споживача на комерційну пропозицію, яка відповідає фактичному графіку оплати споживача.
Відповідно до п. 5 комерційної пропозиції № 4/23Р рахунок за спожиту електричну енергію надається споживачу до 12 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим. Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка споживачем. Рахунок на попередню оплату надається споживачу до 12 числа (включно) поточного місяця на наступний розрахунковий місяць, з терміном оплати згідно з п.4 даної комерційної пропозиції.
Рахунки на оплату надаються споживачу у відповідних структурних підрозділах постачальника. В разі неотримання споживачем рахунків постачальник направляє рахунки споживачу поштовим зв`язком. У такому випадку рахунки вважаються отриманими споживачем з дня їх відправлення.
Оплата вартості електричної енергії здійснюється споживачем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання.
У відповідності до п.6.2 договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору.
03.06.2025 зі споживачем укладено додаткову угоду про електронний документообіг до договору про постачання електричної енергії споживачу № 70618 від 01.01.2019, згідно з якою сторони домовились здійснювати підписання додаткових угод до договору, змін до договору, в тому числі додатків до договору, обмін документами, що передбачені “Правилами роздрібного ринку електричної енергії”, комерційною пропозицією та іншими документами у вигляді електронних документів із застосуванням до них кваліфікованого електронного підпису та печатки (далі - КЕП) за допомогою системи електронного документообігу Вчасно (далі - система Вчасно).
Відповідно до п. 4 додаткової угоди факт надсилання сторонами електронних документів фіксується в системі Вчасно. Сторони погодили, що наявність в системі Вчасно запису про надсилання відповідного електронного документа є достатньою правовою підставою для підтвердження належного виконання умов договору, ПРРЕЕ, інших нормативно-правових актів. За наявності такого запису відповідний електронний документ вважається доставленим та отриманим адресатом.
У п.8 додаткової угоди сторони домовились, що електронні документи, які відправлені та підписані сторонами з використанням КЕП, мають силу оригіналу та повну юридичну силу, обов`язкові для виконання, породжують права та обов`язки для сторін. Електронні документи, що підписані за допомогою КЕП беззаперечно визнаються сторонами, як належним чином оформлені та можуть бути представлені до суду в якості належних доказів та визнаються рівнозначними документами, що складаються на паперовому носії. Підтвердження передачі електронних документів (відправлення, отримання, тощо) вважається легітимним підтвердженням фактичного прийому-передачі таких документів уповноваженими особами сторін і не вимагає додаткового доказування.
Згідно з переданими від АТ “Харківобленерго” даними відповідачу проведено нарахування та за результатами розрахункових періодів сформовано рахунки за електричну енергію:
– за березень 2024 року на суму 3 604 073,98 грн разом з ПДВ. Відповідачем за березень 2024 року спожито 786382 кВт*год. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за березень 2024 року отримано 11.04.2024 уповноваженою особою згідно наказу КП “Теплоенерго” за № 105 від 08.12.2022 “Про відповідальних за отримання платіжних документів”. Строк оплати рахунку до 18.04.2024.
Як зазначає позивач, в березні 2024 року оплати за березень 2024 року відсутні, тому на кінець місяця сума боргу за березень 2024 року складає 3 604 073,98 грн.
18 квітня 2024 року між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду, а саме, договір реструктуризації заборгованості № 70618-р5. 
Згідно з п.1.1 договору реструктуризації заборгованості №70618-р5 від 18.04.2024 кредитор та боржник домовилися про реструктуризацію кредиторської заборгованості, що виникла у боржника перед кредитором та не погашена згідно з договором про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2019 № 70618, шляхом розстрочення на 4 (чотири) календарних місяці.
Відповідно до п.1.2 договору реструктуризації заборгованості № 70618-р5 від 18.04.2024 боржник визнає та сплачує кредитору заборгованість за договором про постачання у сумі 3 604 073,98 грн (три мільйона шістсот чотири тисячі сімдесят три гривні 98 копійок) (заборгованість за березень 2024 р.), що утворилася у боржника перед кредитором станом на “18” квітня 2024 року та підтверджується актом звіряння (додаток № 1) до цього договору.
У п.3.1.1 договору реструктуризації заборгованості № 70618-р5 від 18.04.2024 встановлено, що боржник зобов`язаний самостійно проводити оплату у сумі та в терміни, визначені графіком, а також у відповідності до інших умов, передбачених договором.
У відповідності до графіку погашення заборгованості суму боргу у розмірі 3604073,98 грн відповідач зобов`язаний сплатити в період з 30.05.2024 по 31.08.2024 платежами у розмірі 901 019,98 грн (перший платіж) та по 901 018,00 грн три інші платежі.
Позивач зазначає, що відповідачем за договором реструктуризації оплати у відповідності до графіку погашення заборгованості не здійснено.
Відповідно до п. 10.1 договору реструктуризації заборгованості № 70618-р5 від 18.04.2024 у випадку порушення боржником строків оплати визначених у графіку реструктуризації, кредитор розриває договір в односторонньому порядку без додаткового повідомлення про це боржника.
Згідно з п.9 договору реструктуризації заборгованості № 70618-р5 від 18.04.2024 договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 05.09.2024.
Позивач вказує, що у зв`язку з тим, що КП “Теплоенерго” порушено строк оплати, визначений у графіку погашення заборгованості, ПрАТ “Харківенергозбут” 06.06.2024 в односторонньому порядку розірвано договір реструктуризації заборгованості № 70618-р5 від 18.04.2024.
12.08.2024 з відповідачем укладено додаткову угоду, а саме договір реструктуризації заборгованості № 70618-р заборгованості юридичної особи, фізичної особи-підприємця за електричну енергію, згідно з яким кредитор та боржник домовилися про реструктуризацію кредиторської заборгованості, що виникла у боржника перед кредитором та не погашена згідно з договором про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2019 № 70618, шляхом розстрочення на 12 (дванадцять) календарних місяців.
Відповідно до п. 1.2 договору реструктуризації заборгованості № 70618-р від 12.08.2024 боржник визнає та сплачує кредитору заборгованість за договором про постачання у сумі 6 017 668,98 грн (шість мільйонів сімнадцять тисяч шістсот шістдесят вісім гривні 98 копійок) (заборгованість за лютий - 2 394 983,00 грн, березень – 3 604 073,98 грн 2024 року та 3% річних, нараховані в червні 2024р.), що утворилася у боржника перед кредитором станом на “12” серпня 2024 року та підтверджується актом звіряння (додаток № 1) до цього договору.
У п.3.1.1 договору реструктуризації заборгованості № 70618-р від 12.08.2024 встановлено, що боржник зобов`язаний самостійно проводити оплату у сумі та в терміни, визначені графіком, а також у відповідності до інших умов, передбачених договором.
У відповідності до графіку погашення заборгованості суму боргу у розмірі 6 017 668,98 грн відповідач зобов`язаний сплатити в період з 30.09.2024 по 30.08.2025 платежами у розмірі 482 864,98 грн (перший платіж) та по 501 472,00 грн всі інші платежі.
Проте, як зазначає позивач, КП “Теплоенерго” порушено строк оплати, визначений у графіку погашення заборгованості (30.06.2025), ПрАТ “Харківенергозбут” здійснило нарахування 3% річних за договором реструктуризації заборгованості № 70618-р від 12.08.2024.
Згідно з п.9.1 договору реструктуризації заборгованості № 70618-р від 12.08.2024 договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 04.09.2025.
У зв`язку з тим, що КП “Теплоенерго” порушено строк оплати, визначений у графіку погашення заборгованості, ПрАТ “Харківенергозбут” 11.07.2025 в односторонньому порядку розірвано договір реструктуризації заборгованості №70618-р від 12.08.2024.
На суму заборгованості за березень 2024 року у розмірі 3 604 073,98 грн, згідно з договором реструктуризації заборгованості № 70618-р від 12.08.2024 здійснено наступні оплати:
- 30.01.2025 у сумі 93 770,00 грн згідно платіжної інструкції № 129,
- 26.02.2025 у сумі 1 504 416,00 грн згідно платіжної інструкції № 135,
- 23.04.2025 у сумі 501 472,00 грн згідно платіжної інструкції № 141.
Також відповідачу проведено нарахування та за результатами розрахункових періодів сформовано рахунки за електричну енергію:
- за грудень 2024 року на суму 7 383 191,89 грн разом з ПДВ. Відповідачем за грудень 2024 року спожито 912 057 кВт*год. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за грудень 2024 року отримано 10.01.2025 уповноваженою особою згідно наказу КП “Теплоенерго” за № 105 від 08.12.2022 “Про відповідальних за отримання платіжних документів”. Строк оплати рахунку до 17.01.2025;
- за січень 2025 року на суму 7 908 799,86 грн разом з ПДВ. Відповідачем за січень 2025 року спожито 947 347 кВт*год. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за січень 2025 року отримано 12.02.2025 уповноваженою особою згідно наказу КП “Теплоенерго” за № 105 від 08.12.2022 “Про відповідальних за отримання платіжних документів”. Строк оплати рахунку до 19.02.2025.
В січні 2025 року відповідачем сплачено за березень 2024 року 93770,00 грн згідно платіжної інструкції № 129 від 30.01.2025 (з листом про зарахування коштів та додаткової угоди, а саме договору реструктуризації заборгованості № 70618-р від 12.08.2024) за грудень 2024 року згідно платіжних інструкцій №100 від 24.01.2025, № 104 від 28.01.2025, №131 від 29.01.2025, №135 від 30.01.2025 та №138 від 31.01.2025 на загальну суму 1 170 000,00 грн;
- за лютий 2025 року на суму 6 519 470,23 грн разом з ПДВ. Відповідачем за лютий 2025 року спожито 784 262 кВт*год. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за лютий 2025 року отримано 12.03.2025 уповноваженою особою згідно наказу КП “Теплоенерго” за № 105 від 08.12.2022 “Про відповідальних за отримання платіжних документів”. Строк оплати рахунку до 19.03.2025.
В лютому 2025 року відповідачем сплачено 4 504 416,00 грн, з яких за березень 2024 року у сумі 1 504 416,00 грн (за договором реструктуризації № 70618-р від 12.08.2024) згідно платіжної інструкції №135 від 26.02.2025 (з листом про зарахування коштів) та за грудень 2024 року згідно платіжних інструкцій №241 від 14.02.2025, №267 від 18.02.2025, №281 від 21.02.2025, №282 від 21.02.2025 та № 284 від 25.02.2025 на загальну суму 3000 000,00 грн;
- за березень 2025 року на суму 5 963 003,84 грн разом з ПДВ. Відповідачем за березень 2025 року спожито 797 201 кВт*год. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за березень 2025 року отримано 11.04.2025 уповноваженою особою згідно наказу КП “Теплоенерго” за №105 від 08.12.2022 “Про відповідальних за отримання платіжних документів”. Строк оплати рахунку до 18.04.2025.
В березні 2025 року відповідачем сплачено 2 000 000,00 грн, за грудень 2024 року згідно платіжних інструкцій № 420 від 18.03.2025, № 446 від 21.03.2025, № 448 від 25.03.2025;
- за квітень 2025 року на суму 280 993,49 грн разом з ПДВ. Відповідачем за квітень 2025 року спожито 43469 кВт*год. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за квітень 2025 року отримано 12.05.2025 уповноваженою особою згідно наказу КП “Теплоенерго” за № 105 від 08.12.2022 “Про відповідальних за отримання платіжних документів”. Строк оплати рахунку до 19.05.2025.
В квітні 2025 року відповідачем сплачено 1 301 472,00 грн, з яких за грудень 2024 року на суму 800 000,00 грн згідно платіжної інструкцій №140 від 18.04.2025 та за березень 2024 року (за договором реструктуризації № 70618-р від 12.08.2024) №141 від 23.04.2025 з листом про зарахування коштів;
- за травень 2025 року на суму 161 497,87 грн разом з ПДВ. Відповідачем за травень 2025 року спожито 25 161 кВт*год. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за травень 2025 року направлено відповідачу за допомогою системи електронного документообігу Вчасно 11.06.2025. Строк оплати рахунку до 18.06.2025;
- за червень 2025 року на суму 111 743,23 грн разом з ПДВ. Відповідачем за червень 2025 року спожито 17 428 кВт*год. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за червень 2025 року направлено відповідачу за допомогою системи електронного документообігу Вчасно 09.07.2025. Строк оплати рахунку до 16.07.2025; 
- за липень 2025 року на суму 118 590,52 грн разом з ПДВ. Відповідачем за липень 2025 року спожито 16312 кВт*год. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за липень 2025 року направлено відповідачу за допомогою системи електронного документообігу Вчасно 07.08.2025. Строк оплати рахунку до 14.08.2025;
- за серпень 2025 року на суму 102 728,66 грн разом з ПДВ. Відповідачем за серпень 2025 року спожито 14 118 кВт*год. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за серпень 2025 року направлено відповідачу за допомогою системи електронного документообігу Вчасно 08.09.2025. Строк оплати рахунку до 15.09.2025;
- за вересень 2025 року на суму 117 666,24 грн разом з ПДВ. Відповідачем за вересень 2025 року спожито 18759 кВт*год. Рахунок та акт приймання-передачі електричної енергії за вересень 2025 року направлено відповідачу за допомогою системи електронного документообігу Вчасно 09.10.2025. Строк оплати рахунку до 16.10.2025.
У вересні 2025 року сплачено заборгованість за спожиту електричну енергію за березень 2024 року у сумі 1 504 415,98 грн, за травень 2025 року у сумі 161 497,87 грн, за червень 2025 року у сумі 111 743,23 грн, за липень 2025 року у сумі 118 590,52 грн, за серпень 2025 року у сумі 102 728,66 грн, за вересень 2025 року у сумі 117 666,24 грн згідно платіжних інструкцій № 199 та № 200.
Позивач зазначає, що заборгованість за спожиту електричну енергію за період березень 2024 року, з травня 2025 року по вересень 2025 року сплачено самостійно відповідачем, не є предметом розгляду та вказано для пояснення нарахування 3 % річних та інфляційних втрат.
Заборгованість за спожиту електричну енергію за період з грудня 2024 року по квітень 2025 року визнана рішенням Господарського суду Харківської області від 16 жовтня 2025 року у справі № 922/2615/25, не є предметом розгляду та вказано для пояснення нарахування 3 % річних та інфляційних втрат.
У відповідності до п.9.1 договору № 70618 за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством.
У п.8 Комерційної пропозиції № 4/23Р передбачено, що у разі порушення споживачем строків оплати електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, передбачених п.4 комерційної пропозиції постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.
Суми пені, 3% річних, інфляційних зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком, та повинні бути сплачені протягом 5 робочих днів від дня його отримання споживачем.
Як зазначає позивач, ПрАТ “Харківенергозбут”, як постачальник, виконало свої зобов`язання по договору № 70618 у повному обсязі, проте відповідачем порушено погоджені умови договору в частині сплати вартості спожитої електричної енергії, внаслідок чого відповідачу нараховано 3% річних в розмірі 277 520,69 грн за період з травня 2025 року по вересень 2025 року станом 01.10.2025 та інфляційні втрати в розмірі 548 631,96 грн за період з травня 2025 року по липень 2025 року станом на 01.10.2025.
Крім того, відповідачу за невиконання договірних зобов`язань в частині своєчасної оплати заборгованості за електричну енергію відповідно до договору реструктуризації заборгованості № 70618-р від 12.08.2024 нараховано 3% річних за період липень 2025 року станом на 01.10.2025 у сумі 412,17 грн.
Наведені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.
Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.
Рішення суду в частині стягнення 3% річних у сумі 277 520,69 грн, інфляційних втрат у сумі 548 631,96 грн за договором про постачання електричної енергії споживачу №70618 від 01.01.2019 та 3% річних у сумі 412,17 грн за договором про реструктуризацію заборгованості № 70618-р від 12.08.2024 не оскаржується, тому з урахуванням ч.1 ст.269 ГПК України не переглядається судом апеляційної інстанції в цій частині.
Предметом апеляційного оскарження є рішення суду в частині надання відстрочки виконання рішення Господарського суду Харківської області від 25.03.2026 у справі №922/4700/25 строком на шість місяців - до 26.09.2026.
Відповідно до статті 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:
1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;
2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;
3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.
За змістом наведених норм, відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.
При цьому, відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.
В основу судового рішення про надання розстрочки/відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду.
У зв`язку з тим, що відстрочка виконання рішення подовжує період відновлення порушеного права стягувача, при її наданні, суду в цілях вирішення питання про можливість її надання, а також визначення строку подовження виконання рішення необхідно враховувати закріплені в нормах матеріального права, допустимі межі надання відстрочки виконання судового рішення.
Зокрема, такими межами є встановлений частиною 5 статті 331 ГПК України максимальний річний строк надання відстрочення виконання рішення суду.
Як зазначено в рішенні Конституційного Суду України №5-пр/2013 від 26.06.2013, відстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співрозмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.
Водночас розстрочення або відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме відстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа заборгованості за відповідним договором є незмінною.
Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні виняткові обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
Тобто, надання судом першої інстанції відстрочки виконання рішення повинно ґрунтуватися на обставинах справи, які носять виключний (надзвичайний) характер, що встановлені судом при дослідженні поданих сторонами належних, допустимих та достовірних доказів, враховуючи при цьому принципи розумності та справедливості, з врахування балансу інтересів сторін.
Відстрочення виконання судового рішення не повинно сприяти ухиленню від його виконання та впливати на фінансовий стан позивача. Питання про відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися з урахуванням балансу інтересів сторін, слугувати досягненню мети виконання судового рішення з максимальним дотриманням співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора.
Господарський суд під час розгляду заяви про відстрочення виконання судового рішення враховує не лише можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, а також наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не повинен допускати їх настання.
Отже, визначальним фактором у вирішенні вказаного процесуального питання є винятковість цих випадків та їх об`єктивний вплив на виконання судового рішення і при цьому повинні враховуватися інтереси обох сторін.
На державу покладено позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява № 6962/02). За практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення пункту 1 статті 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003). І навіть строк у два роки та сім місяців не був визнаний надмірним і не вважався таким, що суперечить вимозі стосовно його розумної тривалості, передбаченої у статті 6 Конвенції (ухвала від 17.09.2002 у справі "Крапивницький та інші проти України", заява № 60858/00).
Колегія суддів зауважує, що з аналізу статті 331 ГПК України вбачається, що відстрочка виконання рішення є правом суду, а не обов`язком суду (судова дискреція або "суддівський розсуд"), яке реалізується виключно у виняткових випадках за наявності підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, та доказів, що підтверджують наявність таких підстав.
Відповідно до приписів ст.ст. 74, 76-79 ГПК України саме на заявника покладається обов`язок доведення існування відповідних обставин.
Як свідчать матеріали справи, відповідач у відзиві на позовну заяву просив, зокрема, надати відстрочку виконання рішення суду у даній справі на строк один рік з моменту винесення рішення у даній справі або на інший строк, який суд визнає достатнім для вирішення питань, що не дають відповідачу можливості розрахуватися з позивачем за зобов`язаннями, що стали предметом позову у даній справі.
В обґрунтування поданого клопотання відповідач посилається на наступне.
Під час дії в Україні воєнного стану, відповідач є підприємством, яке є критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, тому як основною метою діяльності відповідача є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності підприємства та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу відповідача. Відповідач є єдиним джерелом теплопостачання в м. Лозова, Лозівський район та обслуговує понад 19 тисяч особових рахунків споживачів-фізичних осіб, 51 об`єкти бюджетної та соціальної сфери, до складу яких входять 11 медичних закладів, 18 шкільних закладів та 12 дитячих садків. Специфіка роботи підприємства полягає в тому, що основними споживачами теплової енергії є бюджетні підприємства та населення міста, які мають постійну значну заборгованість за спожиту теплову енергію. Заборгованість споживачів перед відповідачем станом на 01.12.2025 становить 179 213 901,00 грн, з них заборгованість населення 165 182 565,00 грн, оскільки населення є головним споживачем теплової енергії, що виробляється КП «Теплоенерго». Основні причини, які не дають можливості отримати плату за теплопостачання від споживачів виникли з початку агресії російської федерації, що почалася з 24.02.2022. Так, у відповідності до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 відповідач знаходиться на території, на якій ведуться бойові дії. 
Вищезазначені обставини стали причиною міграції населення та його виїзду з території Лозівської міської територіальної громади та передмістя, що вплинуло на розрахунки за отриману теплову енергію, отриману у період опалювальних сезонів 2022 – 2025 рік.
Обсяг заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію на 01.08.2025 за 2022 - 2025 рік складає суму у розмірі 220 663 377,00 грн.
Зазначена заборгованість з різниці в тарифах виникла на підставі вимог Закону України №2479-ІХ «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування», згідно якого забороняється підвищення тарифів на теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) для населення протягом дії воєнного стану в Україні та шести місяців після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано. Статтею 2 Закону України № 2479-ІХ «Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування» були надані гарантії суб`єктам господарювання, що здійснюють виробництво та/або транспортування, та/або постачання теплової енергії і надають послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, щодо яких запроваджено мораторій згідно з частиною першою статті 1 цього Закону саме компенсується: 
- заборгованість з різниці в тарифах на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що підлягає врегулюванню на умовах та в порядку, визначених Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення"; 
- витрати та/або втрати, понесені внаслідок воєнних дій та з метою запобігання настанню гуманітарних кризових ситуацій, до яких відносяться витрати на ремонт пошкоджених виробничих потужностей, втрати від зменшення кількості абонентів та/або обсягу наданих послуг, втрати від зниження рівня розрахунків, що утворилися (утворяться) за періоди з 1 лютого 2022 року по останнє число шостого місяця після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано.
Як зазначає відповідач, на момент складання цієї заяви сума заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію не змінилась, та гроші з Державного бюджету не надійшли, хоча тарифи значно зросли.
Наявність соціальних гарантій, наданих Державою без належних механізмів компенсації збитків відповідачу, а саме: Постанова Кабінету Міністрів України № 206 від 5.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», у відповідності до якої до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється:
- нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/ або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих російською федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації);
- припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг у разі їх не оплати або оплати не в повному обсязі послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих російською федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації);
- стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 р. з дати виникнення можливості бойових дій/початку бойових дій по дату припинення можливості бойових дій/завершення бойових дій на територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи;
- нарахування плати за житлово-комунальні послуги з дати початку по дату завершення тимчасової окупації територій, включених до переліку тимчасово окупованих російською федерацією територій України, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, та стягнення заборгованості за ці послуги, утвореної після 24 лютого 2022 р. за відповідний період окупації, споживачів та/або членів їх сімей на відповідній території.
Відповідач зазначає, що з 2023 року бере участь разом з органом місцевого самоврядування у реструктуризації заборгованості за природний газ та електричну енергію, відповідно до Закону України “Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення” виконав у 2023 році вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 812 від 19.07.2022 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу щодо особливостей постачання природного газу виробникам теплової енергії та бюджетним установам» та відкрив рахунки, про що свідчить додаткова угода до договору про здійснення розрахунково-касового обслуговування від 28.07.2022. Починаючи з 2023 року згідно п.п. 7, 10 п.3-1 Положення 2 залишок грошей, що залишається у відповідача згідно встановлених нормативів розподілу грошей, затверджених Положенням 2 незначний та не дає можливості не тільки розрахуватися з позивачем, а ще є причиною проблем по виконанню фінансових зобов`язань перед іншими кредиторами та податковим органом щодо оплати податків. 
Відповідач вказує, що він має значні збитки та знаходиться у скрутному фінансовому становищі, що підтверджуються наданими до справи фінансовими звітами (баланси, звіти про фінансові результати діяльності, звіти з праці, звіти про витрати на виробництво та фінансові показники діяльності підприємства від надання послуг теплопостачання та інші фінансові документи, що однозначно вказують на наявність значних збитків підприємства від надання послуг теплопостачання з причин зростання дебіторської заборгованості населення та держави, при цьому у відповідності до звітів із праці розмір заробітної плати у періодах надання та не надання послуг з теплопостачання фактично не змінювався.
Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що відповідач є критично важливим для забезпечення життєдіяльності населення підприємством, тому як основною його метою є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією. При цьому відповідач є єдиним джерелом теплопостачання в м. Лозова, Лозівський район та обслуговує понад 18 тисяч особових рахунків споживачів-фізичних осіб, 51 об`єкти бюджетної та соціальної сфери, до складу яких входять 11 медичних закладів, 18 шкільних закладів та 12 дитячих садків. Тобто, є об`єктом критичної інфраструктури. 
Особливий статус комунального підприємства та його надзвичайна значимість для життєзабезпечення регіону, обумовили віднесення його до секторального переліку об`єктів критичної інфраструктури. Вказане підприємство створено для задоволення потреб споживачів шляхом здійснення основної діяльності і його платоспроможність залежить від надходжень грошових коштів саме від населення у вигляді оплати за надані послуги.
Як правильно зазначено судом першої інстанції, відстрочка виконання рішення для відповідача у даному випадку не є інструментом ухилення від виконання рішення, який лише намагається через існування певних обставин, що таке виконання ускладнюють, забезпечити повне виконання рішення та остаточне погашення заборгованості перед стягувачем. У даній справі відстрочка виконання рішення суду здійснюється з метою недопущення погіршення економічної ситуації відповідача, а також з метою недопущення невиконання рішення суду на користь кредитора, що можливе у випадку банкрутства боржника.
Тобто, справедливий баланс інтересів сторін у цій справі при наданні відстрочки судом дотриманий, адже негайне примусове виконання даного рішення може призвести до стійкої неплатоспроможності боржника, що навпаки буде свідчити про відсутність можливості погасити заборгованість у даній справі та відповідно до ініціювання процедури банкрутства відповідача.
Відповідач в тяжких умовах воєнного стану виконує вкрай важливу роль у життєдіяльності міста Лозової, забезпечуючи життєво необхідними послугами з постачання теплової енергії та гарячої води об`єкти соціальної сфери, сфери охорони здоров`я, військові об`єкти, житлові будинки, суб`єктів господарювання.
Колегія суддів зазначає, що наведені відповідачем у клопотанні про відстрочення виконання рішення суду обставини, частина яких є загальновідомими, а інші підтверджені належними та допустимими доказами, в сукупності свідчать про їх надзвичайний характер, з урахуванням чого, а також того, що надання відстрочки виконання судового рішення є правом суду, яке може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками обґрунтувань та дослідження доказів, у цьому випадку, використавши свої дискреційні повноваження, передбачені статтею 331 ГПК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відстрочка виконання судового рішення носить виключний характер, тому що існують об`єктивні причини поза межами волі відповідача, які не дають йому розрахуватися з позивачем своєчасно за поставлену електричну енергію.
Надання відстрочки виконання рішення не заблокує роботу підприємства, дозволить відповідачу отримати оплату заборгованості від споживачів по договорах, що укладені між відповідачем та іншими контрагентами, з Державного або місцевого бюджету, а також спрямувати його на погашення заборгованості перед позивачем, що сприятиме настанню реальної можливості виконання рішення суду.
Частиною 1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст.276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає висновки Господарського суду Харківської області законними та обґрунтованими. При цьому, доводи скаржника в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 25.03.2026 у справі №922/4700/25 в оскаржуваній частині без змін як такого, що прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Частиною 1 ст.123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, судовий збір за подання апеляційної скарги, відповідно до положень статті 129 ГПК України, покладається на апелянта.
Керуючись статтями 269, 270, п.1 ч.1 статті 275, статтями 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Харківської області від 25.03.2026 у справі №922/4700/25 в частині надання Комунальному підприємству "Теплоенерго" Лозівської міської ради Харківської області відстрочки виконання рішення Господарського суду Харківської області від 25.03.2026 у справі № 922/4700/25 строком на шість місяців - до 26.09.2026, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.  

Повна постанова складена 15.06.2026.

Головуючий суддя Я.О. Білоусова

Суддя В.В. Лакіза 

Суддя Н.О. Мартюхіна