Справа № 127/35271/25

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2026 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді  Пилипчука О.В.
за участі секретаря судового засідання Баранецької О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в селищі Томашпіль цивільну справу
ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:
позивач: ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС»
відповідач:  ОСОБА_1 
вимоги позивача: про стягнення заборгованості 

ВСТАНОВИВ:

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
2 березня 2026 року до Томашпільського районного суду за підсудністю надійшла позовна заява, згідно якої, посилаючись на ст.ст. 526, 530 ЦК України, представник ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс», що розташоване за адресою вул. Січових Стрільців, 37/41 в м. Київ звернувся з позовом до ОСОБА_1 , яка зареєстрована по АДРЕСА_1 про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості та судових витрат.
Свої вимоги позивач аргументує тим, що 26.01.2024 між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та ОСОБА_1 укладено заяву - договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RО-82-252796613, відповідно до якого банк надає клієнту послугу споживчого кредиту «Кредит готівкою», для надання послуги споживчого кредиту банк відкриває клієнту поточний рахунок «Для виплат» в гривнях на умовах пункту 5 Заяви-Договору. 
Відповідно до умов кредитного договору, з дати надання кредиту, банк зобов`язаний надати клієнту кредит в сумі 76491,59 грн, а клієнт зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування.
Строк кредиту становить 72 місяці, з 26.01.2024 р по 26.01.2030.
Процент за користування кредитом – процентна ставка фіксована і становить 36,00 % річних.
Банк виконав свої зобов`язання за договором, однак відповідач всупереч умовам кредитного договору, припинив виконувати взяті на себе зобов`язання та припинив, а саме припинив здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості, сплачувати проценти за користування кредитом згідно умов договору.
20 лютого 2024 року АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» уклали договір про відступлення вимоги №114/2-67-F, відповідно до умов якого банк передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» приймає права вимоги до боржників, які вказані в реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників до Договору відступлення №114/2-67-F від 20.02.2024 позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 87411,60 грн, з яких: 76219,11 грн - сума заборгованості за кредитом, 11192,49 грн – сума заборгованості за процентами. 
Після відступлення позивачеві права грошової вимоги до відповідача останнім не здійснене жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. Новим кредитором відповідачеві направлено досудову вимогу про виконання грошових зобов`язань за договором, однак така вимога ним в повному обсязі не виконана.
Оскільки на даний час відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, тому останній змушений був звернутися в суд з даним позовом.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.
Ухвалою Томашпільського районного суду від 3 березня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження, перше судове засідання призначено на 9 квітня 2026 року.
Ухвалою Томашпільського районного суду від 9 квітня 2026 року розгляд справи відкладено на 24 квітня 2026 року.
Фактичні обставини, встановлені судом, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.
В судове засідання представник ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» не з`явився, однак направив на адресу суду заяву, згідно якої просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити в повному обсязі, в разі неявки відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. 
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки не повідомила, хоча була належним чином повідомлена про місце, дату та час судового засідання, заяви про розгляд справи у її відсутності, відзиву на позов до суду не подала, в зв`язку з чим винесено ухвалу про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, відповідно ст. 280 ЦПК України.
Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши права та обов`язки сторін, оцінивши докази в їх сукупності прийшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що 26.01.2024 між АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та ОСОБА_1 укладено заяву - договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RО-82-252796613, відповідно до якого банк надає клієнту послугу споживчого кредиту «Кредит готівкою», для надання послуги споживчого кредиту банк відкриває клієнту поточний рахунок «Для виплат» в гривнях на умовах пункту 5 Заяви-Договору. З дати надання кредиту, банк зобов`язаний надати клієнту кредит в сумі 76491,59 грн, а клієнт зобов`язаний повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. Строк кредиту становить 72 місяці, з 26.01.2024 р по 26.01.2030. Процент за користування кредитом – процентна ставка фіксована і становить 36,00 % річних.
Факт отримання та користування кредитними коштами підтверджується випискою по рахунку (а. с. 19-20).
20 лютого 2024 року АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» уклали договір про відступлення вимоги №114/2-67-F, відповідно до умов якого банк передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» приймає права вимоги до боржників, які вказані в реєстрі боржників.
Відповідно до п. 2.4. договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі (відступлення) прав вимоги за цим договором, новий кредитор замінює первісного кредитора у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості і відповідно вказані у реєстрі боржників та набуває прав грошових вимог первісного кредитора від боржників за кредитними договорами у відповідності до вимог чинного законодавства України. Сторони погодили, що кожен наступний реєстр боржників доповнює, а не замінює попередній.
Відповідно до реєстру боржників до Договору відступлення №114/2-67-F від 20.02.2024 позивачТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 87411,60 грн.
Згідно з Розрахунком заборгованості за кредитним договором заборгованість ОСОБА_1 становить: 87411,60 грн, з яких: 76219,11 грн - сума заборгованості за кредитом, 11192,49 грн – сума заборгованості за процентами.
15.07.2025 ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» на адресу відповідача була направлена досудова вимога щодо добровільного погашення суми боргу, однак заборгованість відповідачем сплачена не була.
Відповідно до ст.129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; розумні строки розгляду справи судом; забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення; обов`язковість судового рішення.
Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків.
Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, згідно ч. 2 цієї норми, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору. 
Отже, до правовідносин сторін за кредитним договором підлягають застосуванню норми, які регулюють відносини позики, якщо це не суперечить суті кредитного договору.
Стаття 1046 ЦК України передбачає, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 
В даному випадку відповідно до вимог ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. 
Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (ч.1 ст.207 ЦК). Відповідно до ч. 2 вказаної статті Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. 
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. 
Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 
Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. 
Згідно ст. 512 ЦК України,  кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
Відповідач ОСОБА_1 не надала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитними договорами, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договорів, що має відображення у розрахунках заборгованості за договором, тобто відповідач зобов`язання за договором не виконала.
У зв`язку з порушенням зобов`язань ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» за кредитним договором № 014-RО-82-252796613 в сумі 87411,60 грн, з яких: 76219,11 грн - сума заборгованості за кредитом, 11192,49 грн – сума заборгованості за процентами.
На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погасив, що є порушенням законних прав ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС».
Відповідно ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зважаючи на підтвердження позивачем заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» підлягає стягненню заборгованість на загальну суму 87411,60 грн.
Відповідно до ч.5 ст.265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення зазначається розподіл судових витрат.
Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Судом встановлено, що позивач ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» понесло судові витрати, що складаються з 3028 гривень, сплаченого судового збору.
Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, стягненню із ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» підлягає судовий збір в розмірі 3028 гривень.
Водночас, відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Як вбачається з п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.1, 2 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до договору № 14/06/2023 про надання правової допомоги від 14 червня 2023 року та додатків до нього, акту виконаних робіт від 2 жовтня 2025 року, позивачем сплачено 1400 гривень за правову допомогу.
Тому враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України із відповідача підлягають до стягнення на користь позивача, витрати пов`язані з оплатою правової допомоги в розмірі 1400 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 76-81, 95, 141, 228, 229, 235, 258, 263, 264, 265, 268, 279, 289, 354 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Позов ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № № 014-RО-82-252796613 від 26 січня 2024 року в розмірі 87411,60 грн (вісімдесят сім тисяч чотириста одинадцять гривень шістдесят копійок).
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» 3028 грн (три тисячі двадцять вісім гривень) судових витрат, що складаються із сплаченого судового збору.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» 1400 грн. (одна тисяча чотириста гривень) судових витрат, що складаються із витрат на правову допомогу.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.
Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», код ЄДРПОУ: 39508708, адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41;
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .
Суддя:		  О. В.  Пилипчук