Справа № 358/2180/25  Провадження № 2/358/251/26   	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі: 
головуючого судді Буравової К.І.,
за участю секретаря судових засідань Зеленько О.Д.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами,
УСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача

До Богуславського районного суду Київської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. №6, офіс 521) із позовом до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за договорами у розмірі 55379,94 грн. та судових витрат по справі.
Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 01.02.2020 між ТОВ "ІНФІНАНС" та ОСОБА_1 було укладено договір позики № 0963266380/3, на підставі якого остання отримала кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) з максимальним лімітом 20 000 грн. 00 коп. Відповідно до умов Договору відповідачці було надано кредит в розмірі 4 050 грн. 00 коп., строк користування кредитом - 30 календарних днів, строк дії договору - 3 роки, відсоткова ставка - 1,75% за один день користування кредитом.
Крім того, 15.03.2020 між ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № (555125976709), відповідно до умов якого відповідачці було надано кредит в розмірі 2 500 грн. 00 коп., строк користування кредитом - 15 календарних днів, під - 0,10% річних.
Договори були укладені в електронній формі.
14.07.2021 між ТОВ "ІНФІНАНС" і ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» укладено договір відступлення права вимоги №14-07/21, відповідно до якого останнє набуло право вимоги за кредитним договором №0963266380/3. 
10.01.2023 на підставі договору про відступлення права вимоги №10-01/2023 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступлено право вимоги за кредитним договором №0963266380/3 на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». 

28.08.2025 між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» і ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір відступлення прав вимоги №28/08/25, згідно з яким позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги до боржників ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР», у тому числі й до ОСОБА_1 . 
Відповідачка належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість у розмірі 78 754 грн 18 коп., з яких: 4 050 грн - заборгованість за кредитом. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просив стягнути заборгованість у розмірі 52 884, 79 грн., з яких: 4 050 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 48 834 грн 79 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками.
Крім того, 18.12.2023 між ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» і ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір відступлення права вимоги №18/12-2023, відповідно до якого останнє набуло право вимоги грошових коштів за договором позики №(555125976709) від 15.03.2020 ОСОБА_1 . 
Відповідачка належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитними договором не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість у розмірі 55 379 грн 94 коп., з яких: 6 545 грн. 15 коп. - заборгованість за основними зобов`язаннями (за тілом кредиту), 48 834 грн. 79 коп. - заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.
Посилаючись на викладене, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства вказану суму та судові витрати.
Процесуальні дії у справі, клопотання сторін
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 20.11.2025 головуючою суддею визначено суддю Буравову К.І. (Т. 1, а.с.157).
21.11.2025 у відповідності до ч. 6 ст. 187 ЦПК України, суддя звернулася до відділу надання адміністративних послуг виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання відповідачки  ОСОБА_1 (Т. 1, а.с.158).
З відповіді на запит суду за № 23-23/4503/2025 убачається, що відповідачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (Т. 1, а.с.160).
Встановивши невідповідність заяви вимогам ЦПК України, 07.12.2025 суддя постановила ухвалу про залишення позову без руху з наданням строку для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали (Т. 1, а.с. 162-163).
З довідки про доставку електронного листа вбачається, що копію ухвали суду від 07.12.2025 про залишення позовної заяви без руху було доставлено 07.12.2025 о 23:24:33 до електронного кабінету одержувача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (Т. 1, а.с. 164).
11.12.2025 через підсистему «Електронний суд» представник позивача Сердійчук Я.Я.подала до суду заяву про усунення недоліків (Т. 1, а.с. 166-178).
Таким чином, на виконання ухвали від 07.12.2025 позивач усунув недоліки у встановлений законом строк.
Ухвалою від 12.12.2025 суддя прийняла до розгляду позовну заяву та відкрила провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін на 12.01.2026 о 14 год. 30 хв, яке в подальшому було відкладено, востаннє на 05.05.2027 о 13 год. 00 хв. (Т. 1, а.с. 179-180, 190, 198, 228, 231, 242-243, 250).
02.02.2025 через підсистему «Електронний суд» відповідачка ОСОБА_1 подала до суду додаткові пояснення, в яких просила відмовити в задоволенні позову. На обґрунтування зазначила, що надані позивачем розрахунки заборгованості не є первинними документами, які б підтверджували отримання коштів, користування ними, укладення договору на умовах, які вказані в позовній заяві, а, отже, не є належними доказами наявності заборгованості. Ці розрахунки є документами, що складені самими кредиторами, а відтак інформація, зазначена в них, за умови відсутності первинних документів, на підставі яких розрахунки були складені, не може бути доказом наявності заборгованості за договорами, на яких наполягає представник позивача. Як убачається із матеріалів справи, представником позивача не надано доказів на підтвердження зарахування наданих згідно кредитних договорів коштів на банківський рахунок відповідача (реквізити банківської платіжної картки), не доведено фактичного користування відповідачем кредитними коштами, клопотань про витребування необхідних документів для підтвердження зарахування коштів та розміру заборгованості до суду у встановлені законодавством строки не подано, а відтак відсутні підстави задоволення позовних вимог ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (Т. 1, а.с. 195-197).
05.02.2026 до суду через підсистему «Електронний суд» від ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" надійшла відповідь на відзив, в якій представник просив позовну заяву ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості задовольнити в повному обсязі. Вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 2500,00 грн. Дана обставина підтверджується листом «Лікпей», відповідно до якого 15.03.2020 було перераховано грошові кошти у розмірі 2 500,00 грн. на картковий рахунок НОМЕР_1 . Крім того, на виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 4 050,00 грн. Дана обставина підтверджується листом ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення», відповідно до якого 15.03.2020 було перераховано грошові кошти у розмірі 4 050,00 грн. на картковий рахунок НОМЕР_2 . Враховуючи, що первісні кредитори не є банком, відповідна операція була здійснена оператором платіжних послуг на підставі укладеного між сторонами договору. Такі договори є частиною господарської діяльності товариства. Щодо надання виписок з рахунку позичальника з відображенням всіх операцій такому рахунку, то позивач об`єктивно позбавлений можливості їх надати, оскільки не є банком в розумінні Закону України "Про банки і банківську діяльність", а є фінансовою установою і діє відповідно до ЗУ "Про фінансові послуги та фінансові компанії". Зокрема, небанківські фінансові установи позбавлені можливості створення виписок за картковими рахунками споживачів. Отже, твердження відповідача не заслуговують на увагу. Також, представник позивача звернув особливу увагу, що відповідач тривалий час частково сплачував заборгованість по кредитах, що свідчить про визнання кредитних правовідносин, факту отримання кредитних коштів та погодження з умовами кредитування. Твердження відповідача про те, що вона не отримувала кредитних коштів тощо, не заслуговують на увагу. Відповідач, отримавши кредитні кошти та уклавши кредитний договір в електронній формі, намагається уникнути обов`язку з повернення грошових коштів, отриманих у кредит. Відповідач вказує лише на недоведеність факту перерахування йому кредитних грошових коштів, але будь-яких доказів цьому не надає. При цьому позивач зазначає, що відповідач має вільний доступ до своїх рахунків у банківських установах і мав безперешкодну можливість надати суду докази про те, що кредитні грошові кошти на його банківську картку, вказану в договорі, чи іншу картку, якою вона користується, не надходили. Таким чином, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження своїх заперечень. Разом з тим, для спростування заперечень відповідача, разом з даною відповіддю на відзив подається клопотання про витребування доказів. У розрахунку заборгованості (розрахунку і первісного кредитора і фактора) чітко вказано, з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. Нарахування процентів за користування кредитом № 0963266380/3 від 01.02.2020 та кредитом №555125976709 від 15.03.2020 здійснювалося відповідно до умов цих договорів в межах строку дії кредитних договорів. Відповідачем було укладено Кредитні договори за власним бажанням, добровільно, без будь-якого примусу з боку третіх осіб. Перед укладенням кредитного договору позичальник отримав від Кредитодавця всю інформацію стосовно кредиту, ознайомився з усіма умовами договору та правильно зрозумів суть фінансової послуги. Під час укладання договорів, відповідач усвідомлював всі ризики, пов`язані з їх укладенням, а також наслідки і відповідальність у разі їх неналежного виконання (Т. 1, а.с. 201-206).
Разом з тим, 05.02.2026 через підсистему «Електронний суд» представник ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" - Сердійчук Я.Я. подала до суду клопотання про витребування доказів. У клопотанні просила поновити позивачу строк для подання клопотання про витребування доказів та витребувати у Акціонерного товариства «ОТП БАНК» зазначені в клопотанні докази. На обґрунтування зазначено, що згідно п. 2 ч. 1 ст. 62 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками за рішенням суду. Отже, оскільки відомості із банку позивач самостійно не може отримати, оскільки це є банківська таємниця, розголошення якої третім сторонам заборонено, тому вважали за необхідне звернутися до суду з клопотанням про витребування доказів. При цьому, попереднє звернення позивача до банку з вимогою про розголошення банківської таємниці є недоречним та не є необхідним для подачі клопотання про витребування доказів, що підтверджується численною судовою практикою. Відповідне клопотання разом із позовною заявою заявлено, оскільки вже на стадії подачі відзиву позичальник категорично заперечує факт отримання кредиту. Звертали особливу увагу, що дані докази є необхідними для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи (Т. 1, а.с. 207-211).
16.02.2026 через підсистему «Електронний суд» ОСОБА_1 подала до суду клопотання/заяву, в якій просила не приймати до розгляду клопотання про витребування доказів. Необхідність витребування доказів обґрунтовано тим, що відповідачем подано відзив, а тому виникла необхідність звернутися до суду з даним клопотанням про витребування доказів. На обґрунтування зазначив, що згідно зі статтями 83, 175 та 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний надати всі наявні докази разом із позовною заявою або чітко зазначити в її тексті перелік тих доказів, які не можуть бути подані вчасно, проте в даному випадку позивач цей обов`язок проігнорував. Оскільки процесуальний закон забороняє суду приймати докази, подані з порушенням встановлених строків без належного обґрунтування поважності причин затримки, наведене порушення порядку подання документів є підставою для відмови у їх прийнятті до розгляду. Також, звернули увагу суду, що подання відповідачем відзиву на позовну заяву є правом сторони по справі, а не причиною, яка перешкоджала позивачу подати докази разом з позовною заявою. При цьому, статтею 126 ЦПК України передбачено, що після закінчення процесуальних строків право на вчинення відповідної дії втрачається, а подані з запізненням документи залишаються судом без розгляду (Т. 1, а.с. 212-214).
19.02.2026 судом постановлено ухвалу, якою забезпечено участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС учасника справи: представника позивача - Середійчука Я.Я. (Т. 1, а.с. 220-221).
23.02.2026 через підсистему «Електронний суд» представник ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" - Сердійчук Я.Я. подала до суду письмові пояснення, в яких зазначила, що наведені відповідачем у клопотанні/заяві аргументи спрямовані виключно на затягування розгляду справи та не мають належного правового обґрунтування. Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечував факт отримання коштів, однак не надав документів, які могли б підтвердити відсутність зарахування на його картковий рахунок, у зв`язку з чим позивачем було подано клопотання про витребування доказів. Саме тому твердження представника відповідача про те, що він не отримував кредитних коштів не заслуговують на увагу, адже вбачається, що відповідач, отримавши кредитні кошти та уклавши кредитний договір в електронній формі, намагається уникнути обов`язку з повернення грошових коштів, отриманих у кредит. Відповідач вказує на відсутність доказів перерахування коштів за кредитними договорами № 555125976709 від 15.03.2020 та № 0963266380/3 від 01.02.2020 , при цьому відповідач має вільний доступ до своїх рахунків у банківських установах і має безперешкодну можливість надати суду докази про те, що кредитні грошові кошти на його банківську картку, вказану в договорі чи іншу картку, якою він користується, не надходили. Зокрема, відповідач мав можливість здійснити запит до банків про наявність у нього карткових рахунків, вказаних у заявах на отримання кредиту, та отримати виписку по вказаному рахунку за період кредитування. До матеріалів справи позивачем долучено лист від ТОВ «Універсальні Платіжні Рішення», відповідно до якого 15.03.2020 було перераховано грошові кошти у розмірі 4 050,00 грн. на картковий рахунок НОМЕР_2 та лист від «Лікпей», відповідно до якого 15.03.2020 було перераховано грошові кошти у розмірі 2 500,00 грн. На картковий рахунок НОМЕР_1 , який є належним та допустимим доказом, що підтверджує факт перерахування позикодавцем грошових коштів відповідачу. Проте зважаючи на голослівну позицію відповідача та бездіяльність останнього щодо надання відповідних належних, допустимих та достовірних доказів, вважали за необхідне звернутися до суду з даним клопотанням про витребування доказів. Щодо надання виписок з рахунку позичальника з відображенням всіх операцій по такому рахунку, то позивач об`єктивно позбавлений можливості їх надати, оскільки не є банком в розумінні Закону України "Про банки і банківську діяльність", а є фінансовою установою і діє відповідно до Закону України "Про фінансові послуги та фінансові компанії". Отже, оскільки відомості із банку позивач самостійно не може отримати, оскільки це є банківська таємниця, розголошення якої третім сторонам заборонено, тому вважав за необхідне звернутися до суду з клопотанням про витребування доказів та просить його задовольнити. Звертав особливу увагу на те, що дані докази є необхідними для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи. Заперечуючи проти задоволення клопотання про витребування доказів, відповідач намагається приховати факт отримання коштів за кредитним договором. У зв`язку з цим просив суд врахувати дані обставини при розгляді клопотання про витребування доказів та задовольнити клопотання. Також представник просив позовну заяву ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості - задовольнити в повному обсязі (Т. 1, а.с. 224-227).
27.02.2026 ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано у Акціонерного товариства «ОТП БАНК» (код ЄДРПОУ: 21685166, адреса: 01033, Україна, місто Київ, вулиця Жилянська, будинок 43): Ідентифікаційні дані власника картки та повний номер картки  НОМЕР_2 , в тому числі, але не виключно прізвище, ім`я, по-батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, серію та номер паспорта, адресу місця проживання, контактні дані (номер телефону, адреса електронної пошти, тощо), та інші відомості про власника вказаної картки; докази зарахування на картку №  НОМЕР_2 кредитних коштів у сумі 2500,00 грн. та 4 050,00 грн., які 15.03.2020 року були на неї перераховані, а саме витребувати виписки за номером картки №  НОМЕР_2 за період із 15.03.2020 по 20.03.2020; інформацію, чи відкривалась ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) банківська картка №  НОМЕР_2 (віртуальна чи фізична картка) та надати повний номер банківської картки №  НОМЕР_2 ; інформацію щодо номеру телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_2 за період з 15.03.2020 по 20.03.2020; інформацію чи знаходиться номер телефону НОМЕР_4 в анкетних даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) (Т. 1, а.с.232-236).
13.04.2026 представник позивача ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" Середійчук Я.Я. подав до суду через підсистему «Електронний суд» клопотання про відкладення розгляду справи, в якому просив відкласти розгляд справи на іншу дату та повторно зобов`язати АТ «ОТП Банк» виконати ухвалу суду та надати витребувані докази. У разі, якщо відповідь від АТ «ОТП Банк» або інших сторін надійде засобами поштового зв`язку, зобов`язати відповідальну особу суду негайно розмістити отримані документи в Єдиній судовій інформаційній системі. Про місце, дату і час наступного судового засідання просив завчасно повідомити ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» засобами зв`язку, вказаними у клопотанні (Т. 1, а.с. 248-249).
Згідно з ухвалою від 13.04.2026, суд повторно витребував від Акціонерного товариства «ОТП БАНК» (код ЄДРПОУ: 21685166, адреса: 01033, Україна, місто Київ, вулиця Жилянська) зазначену в клопотанні представника позивача інформацію. АТ «ОТП БАНК» попереджено про те, що у разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суд відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст.148 ЦПК України може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу. Продовжено процесуальний строк розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження у справі та відкладено розгляд справи (Т. 2, а.с.1-3).
01.05.2026 судом постановлено ухвалу, якою забезпечено участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС учасника справи: представника позивача - Демарчук Н.О. (Т. 2, а.с. 13-14).
У судовому засіданні 05.05.2026 представник позивача Демарчук Н.О. позовні вимоги ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання 05.05.2026 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Заяв, клопотань, чи повідомлень про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. 
Матеріалами справи підтверджується, що суд здійснював повідомлення відповідачки у передбачений законом спосіб шляхом направлення документів («Судова повістка») в електронному вигляді відповідачці ОСОБА_1 в її електронний кабінет.
Із довідок про доставку електронного документа убачається, що адресована відповідачці повістка про виклик до суду на 05.05.2026 доставлена в її електронний кабінет 21.04.2026 4:00:19 ( Т. 2 а.с. 5).
У судовому засіданні 05.05.2026 за участю представника позивача судом досліджено письмові докази, після чого постановлено ухвалу про перехід до стадії ухвалення рішення.
Проголошення рішення призначено на 11 травня 2026 року о 16 год. 00 хв.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Щодо договору позики №0963266380 від 01.02.2020
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи 01 лютого 2020 між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 укладено договір про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0963266380, відповідно до умов якого товариство надає позичальнику фінансову послугу з надання коштів у позику (Т 1. а. с. 13 - 16).
Згідно з п. 1.2, 1.5, 1.9, 1.10.2, 1.11 вказаного договору кредит надається у вигляді відновлювальної кредитної лінії окремими частинами (траншами) в межах строку дії договору - 36 календарних місяців з дня підписання договору з остаточним терміном повернення кожного траншу кредиту не пізніше строку користування траншем визначеного сторонами в додатку №1 та додатку №2 до договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту, та додатку №3 та додатку №4 - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Строк користування кожним траншем є окремим та визначається відповідно до умов договору: додатка №1 та додатка №2 до договору - при наданні (отриманні) першого траншу кредиту та додатка №3 та додатка №4 - при наданні (отриманні) другого та наступних траншів кредиту. Позичальник має право здійснити дострокове погашення кредиту (траншу) за договором і сплатити проценти за фактичний строк користування кредитом (траншем).
Загальний (максимальний) розмір кредитної лінії - 20 000 грн. (п. 1.5 Договору).
У рамках даного договору сторони погодили наступні загальні умови, а саме: до даного договору застосовується фіксована процентна ставка. Порядок обчислення процентної ставки встановлюється цим пунктом договору та правилами.
Максимальний строк (кількість календарних днів користування кредитом (траншем) - 30 календарних днів. Діючий ліміт (сума) кредиту - 20 000 грн. Максимальна відсоткова ставка, нараховується за один календарний день на суму фактичного залишку заборгованості - 1,75% (п.1.5 Договору).
Дія цього договору вважається продовженою на наступні 36 календарних місяців, якщо до закінчення строку дії договору жодна зі сторін письмово не повідомила іншу сторону про його припинення у зв`язку із закінченням строку дії договору. Дія цього договору може бути достроково припинена за ініціативою будь-якої зі сторін шляхом письмового повідомлення іншої сторони та при умові відсутності зобов`язань між сторонами. Якщо інше прямо не передбачено цим договором або законодавством, зміни в цей договір можуть бути внесені тільки за домовленістю сторін, яка оформлюється додатком до цього договору. Зміни в цей договір набирають чинності з моменту належного оформлення сторонами відповідного додатку до цього договору, якщо інше не встановлено в самому додатку до цього договору або в чинному законодавстві України.
Максимальна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 638,75% (п. 1.10.2 Договору).
За продовження/зміну строку дії користування поточним кредитом (траншем), позичальником сплачуються нараховані відсотки (у разі наявності, штрафні санкції на вимогу товариства) за основним боргом до дня здійснення продовження строку дії поточного кредиту.
Вказаний договір був підписаний відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором 0u4s31 (Т 1, а. с. 13-16).
У рамках договору надання позики, у тому числі й на умовах фінансового кредиту №0963266380 від 01.02.2020, згідно з заявкою-анкетою №2628617307 від 15.03.2020 ОСОБА_1 отримала третій транш у розмірі 4 050 грн. 00 коп., строк користування кредитом (траншем) 30 днів, строк дії договору надання позики, у тому числі й на умовах фінансового кредиту 3 роки, відсоткова ставка 1,75% за один день користування кредитом, річна відсоткова ставка 638,75% (Т 1, а.с. 17, 18).
Вказані пропозиція на надання 3 траншу та акцепт оферти були підписані відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором 2g7z8r.
Щодо договору позики № (555125976709) від 15.03.2020
15 березня 2025 між ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» та ОСОБА_1 було укладено договір позики № (555125976709), відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит в розмірі 2 500 грн. 00 коп., строк користування кредитом - 15 календарних днів, під - 0,10% річних(Т. 1 а. с. 10-11).
Також до матеріалів справи долучено паспорт позики, який дублює умови, зазначені в договорі (Т. 1, а. с. 118-119).
Разом з тим, сторонами погоджено Графік платежів 555125976709-1 Додаток № 1 до Договору позики № 555125976709 від 15.03.2020, у якому визначено розмір та дату внесення позичальником платежів (Т. 1, а. с. 90).
Вказаний договір, паспорт позики та графік платежів були підписані відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором 54258453.
Договір позики №0963266380 від 01.02.2020 та договір позики №(555125976709) від 15.03.2020 були укладені в електронній формі.
Грошові кошти у розмірі 2 500 грн 00 коп. та 4 050 грн 00 коп. відповідачкою були отримані, що підтверджується долученим до матеріалів справи доказами.
Із довідки про перерахування суми кредиту сервісу онлайн платежів iPay.ua №11479_25708142135 від 08-07-2025 убачається, що між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «ІНФІНАНС» укладено договір на переказ коштів ФК-П-17/08-04 від 2017-08-03, відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 15.03.2020 10:09 на суму 4 050,00 грн, маска картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua - 51001869, призначення платежу: Зачисление 4 050 грн. на карту НОМЕР_2 (Т. 1, а.с. 31).

Згідно з інформацією щодо даних, які підтверджують зарахування кредитних коштів на банківську картку клієнта, право вимоги за якими передано ТОВ «Вердикт Капітал» відповідно до договору факторингу від 14.07.2021 №14-07/21 15.03.2020 зараховано кошти в сумі 4 050 грн на підставі кредитного договору №0963266380 від 01.02.2020 (Т. 1, а.с. 32).
Видача коштів за договором позики № (555125976709) від 15.03.2020 здійснювалася за допомогою системи LiqPay, що підтверджується квитанцією про перерахування суми кредиту в розмірі 2 500,00 (а.с.44).
Окрім того, на виконання ухвали суду від 13.04.2026 від Акціонерного товариства «ОТП БАНК» надійшла інформація відповідно до якої: на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) було емітовано банківську картку № НОМЕР_5 , яка була відкрита до карткового рахунку № НОМЕР_6 . За період з 15.03.2020 по 20.03.2020 sms-інформування по операціях по карті №5168872770366754 було підключено до мобільного номера телефону НОМЕР_4 , який знаходиться в анкетних даних Клієнта (Т. 2, а.с. 15).
Також було надано виписку по картковому рахунку № НОМЕР_6 , за період з 15.03.2020 по 20.03.2020, що належить ОСОБА_1 , яка містить зарахування на картку № НОМЕР_5 кредитних коштів у сумі 2 500,00 грн. та 4 050,00 грн., які 15.03.2020 року були на неї перераховані (Т. 2, а.с. 16-18).
Щодо переходу прав вимоги за договорами позики № 0963266380 від 01.02.2020
14.07.2021 між ТОВ «ІНФІНАНС» і ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №14-07/21, відповідно до якого ТОВ «ІНФІНАНС» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором №0963266380 від 01.02.2020 (Т. 1, а. с. 45 - 69).
Згідно з реєстром боржників до договору факторингу від 14.07.2021 №14-07/21 загальна сума заборгованості за кредитним договором №0963266380 від 01.02.2020 становить 38 568 грн 06 коп., з яких: 4 050 грн - заборгованість за тілом кредиту, 34 518 грн 06 коп. - заборгованість за процентами (Т. 1, а. с. 86-88, 89).
10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» і ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором №0963266380 від 01.02.2020 (т.1, а.с. 91-96).
Відповідно до реєстру боржників до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 №10-01/2023 загальна сума заборгованості за кредитним договором №0963266380 від 01.02.2020 становить 77 194 грн 93 коп., з яких: 4 050 грн - заборгованість за тілом кредиту, 73 144 грн 93 коп. - заборгованість за процентами (Т. 1, а. с. 106-108, 109).
28.08.2025 між ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» і ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір №28-08/25, відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором №0963266380 від 01.02.2020 (Т. 1, а. с. 127-130).
Згідно з реєстром боржників до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 28.08.2025 №28-08/25 загальна сума заборгованості за кредитним договором №0963266380 від 01.02.2020 становить 78 754 грн 18 коп., з яких: 4 050 грн - заборгованість за тілом кредиту, 74 704 грн 18 коп. - заборгованість за процентами (Т. 1, а. с. 143-145, 146).
Таким чином, ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" наділено правом вимоги до Відповідачки за договором №0963266380 від 01.02.2020.
З розрахунку заборгованості за договором №0963266380 від 01.02.2020 убачається, що з 28.08.2025 по 29.10.2025 за користування кредитними коштами в сумі 4 050 грн відповідачці було нараховано 74 704 грн 18 коп. відсотків (Т. 1, а. с. 19).
У позовній заяві, посилаючись на принцип розумності, співмірності і пропорційності, товариство просило стягнути заборгованість за договором №0963266380 від 01.02.2020 у розмірі 52 884 грн 79 коп., з яких: 4 050 грн - заборгованість за тілом кредиту, 48 834 грн 79 коп.- заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги.
Щодо переходу прав вимоги за договором позики №(555125976709) від 15.03.2020
18.12.2023 між ТОВ «КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ» та ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" укладено Договір факторингу №18/12-2023, згідно з умовами якого ТОВ "Київська торгово-інвестиційна компанія" передає ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників.
Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 22.12.2023 до Договору факторингу, ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за Договором позики № (555125976709), сума заборгованості становить 2495 грн 15 коп., з яких: 2495 грн 15 коп. - заборгованість за тілом кредиту (Т. 1, а. с. 123-125, 126).
Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором позики № (555125976709) від 15.03.2020, заборгованість відповідачки становить 2 495 грн 15 коп., з яких: 2 495 грн 15 коп. - заборгованість за тілом кредиту (Т. 1, а. с. 20).
У матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджують погашення відповідачкою вищевказаної заборгованості за кредитним договором, тому позивач просив стягнути заборгованість в зазначеному розмірі.
Застосовані норми права
Суд, дослідивши надані документи і матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відповідно до статті 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (ч. 1, ч. 2 ст. 631 ЦК України).
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки.
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Законом України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення договорів в мережі, процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
Так, електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, відповідно до якого: будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Отже, кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною першою статті 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
За змістом ч.1 статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Статтею 1079 ЦК України визначено, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.
У постанові Верховного Суду від 24.12.2019 року у справі № 668/7544/15-ц зазначено, що: "за приписами частини першої статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (частина перша статті 519 ЦК України).
Мотиви та висновки суду
Виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, судом встановлено, що сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано кошти, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідачки для укладення таких Договорів.
На підтвердження обставин надання грошових коштів в борг надано виписку по картковому рахунку № НОМЕР_6 , за період з 15.03.2020 по 20.03.2020, що належать ОСОБА_1 , яка містить зарахування на картку № НОМЕР_5 кредитних коштів у сумі 2 500,00 грн. та 4 050,00 грн., які 15.03.2020 року були на неї перераховані ОСОБА_1 (Т. 2, а.с. 16-18).
Натомість доказів того, що на банківську картку ОСОБА_1 не було перераховано кредитні кошти за договором, матеріали справи не містять, та на спростування цього відповідачкою жодних доказів не надано.
Договори було вчинено в електронній формі, яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми та обов`язковим до виконання сторонами.
На підставі наявних в матеріалах справи договорів факторингу, право грошової вимоги, строк зобов`язань за якими настав, перелік яких, підстави виникнення права грошової вимоги та її сума, сформовані в реєстрах боржників, зокрема й до відповідачки, перейшли до ТОВ "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС".
Відтак, оскільки вищевказані договори про надання коштів у позику/кредит та факторингу не були визнані у встановленому законом порядку недійсними чи нікчемними, тому в силу положень Закону України "Про електронну комерцію", ст. ст. 6, 204, 207, 627, 629, 638, 639, 642, 1077 ЦК України ці правочини є правомірними, чинними та обов`язковими для виконання, що у відповідності до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України не спростовано відповідачем жодними доказами.
З урахуванням вище встановленого, суд дійшов висновку, що відповідачка належним чином не виконала взяті на себе за договорами позики зобов`язання, своєчасно не повернула кредитні кошти, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість.
Таким чином, заборгованість відповідачки за основними зобов`язаннями (за тілом кредиту) за зазначеними договорами становить 6 545,15 грн, та позовні вимоги в цій частині є доведеними та підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами за договорами позики №0963266380 від 01.02.2020, суд зазначає наступне.
Частиною першою статті 1048 ЦК України, положення якої застосовуються до спірних правовідносин в силу припису ч.2 ст.1054 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
У постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 містяться наступні правові висновки: установлений кредитним договором строк кредитування визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати (п. 93); у разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором (п.103); твердження скаржників про те, що проценти за «користування кредитом» нараховуються не лише в межах строку кредитування, а й після спливу такого строку, тобто до моменту повного фактичного повернення кредитних коштів, свідчать про помилкове розуміння скаржниками правової природи процентів, які сплачуються позичальником у випадку прострочення грошового зобов`язання. Проценти, які можуть бути нараховані поза межами строку кредитування (чи після вимоги про дострокове погашення кредиту), є мірою цивільно-правової відповідальності та сплачуються відповідно до положень статті 625 ЦК України (п.116); Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України.
Відповідно до Договору позики №0963266380 від 01.02.2020, товариство надало позичальнику кредит (траншем) на строк 30 днів, отже заборгованість за відсотками має нараховуватись відповідно до терміну (дати) повернення позику, а саме до 02.03.2020 року.
При цьому кредитний ліміт за кредитним договором не збільшувався, додаткові угоди сторонами не укладалися, інший розмір заборгованості чи витрат за кредитом сторонами не погоджувався. Доказів пролонгації строку кредитування суду не надано.
Окрім того, згідно пропозиції на надання 3 траншу та акцепт оферти, сторонами погоджено наступні істотні умови кредиту (траншу), яка складає:
Розмір кредиту (траншу) 4 050, 00 грн;
Строк користування кредитом (траншем) 30 днів;
Строк дії Договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №0963266380 від 01.02.2020 - 3 роки;
Відсоткова ставкою - 1,75% за один день користування кредитом;
Річна відсоткова ставкою 638,75%;
Загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить - 2 126, 00 грн.;
Реальна річна процентна ставка за кредитом (траншем) становить 638,75%.
Усі інші умови викладені у Правилах надання грошових коштів у позику. 
Нарахування кредитором процентів поза межами погодженого сторонами строку кредитування та заявлення вимог про їх стягнення у сумі 74 704,18 грн не відповідає умовам договору та вимогам цивільного законодавства.
Так, нарахування та стягнення процентів за користування позикою та кредитом поза визначеними строками суперечать вимогам ЦК України та умовам кредитного договору.
Доказів сплати відповідачем тіла кредиту чи процентів за користування кредитними коштами позивачем не надано, а тому пролонгація строку кредитування не відбулася. Відтак нарахування процентів має здійснюватися виключно в межах первинного строку кредитування - 30 днів, а їх розмір відповідно до умов договору становить 2 126,00 грн.
Враховуючи викладене, заборгованість за процентами становить 2 126,00 грн, що відповідає погодженій сторонами загальній вартості кредиту. Отже, заявлені позивачем проценти у сумі 72 578,18 грн (74 704,18 грн - 2 126,00 грн), нараховані поза межами строку кредитування, стягненню не підлягають.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та необхідність стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у загальному розмірі 8 671,15 грн, а саме:
-за договором позики № 0963266380 від 01.02.2020 - 6 176,00 грн, з яких: 4050,00грн - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 2 126,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами;
-за договором позики № (555125976709) від 15.03.2020 - 2 495,15 грн, з яких 2 495,15 грн - заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту).
Розподіл судових витрат між сторонами.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача.
Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп. за подання позовної заяви.
У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог на суму 8 671 грн 15 коп., що становить 15,66 % від загального розміру заявлених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 379 грн 35 коп (2 422,40/100*15,66%), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Що стосується витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку.
Представником позивача в позовній заяві заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 16 000,00 грн.
Так, позивачем на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу надано суду такі документи: Договір про надання правової допомоги №02-07/2024 від 02.07.2024, заявка на надання юридичної допомоги №289 від 01.10.2025, витяг з акту №21 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025 ( Т. 1 а.с. 42, 43, 154-156).
Зокрема, із змісту витягу з акта №21 про надання юридичної допомоги від 31.10.2025 та детального опису наданих послуг встановлено, що вартість наданих послуг складає 16000,00 грн. 
Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні відповідача всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Аналогічні позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2019 у справі №810/3806/18, від 01.09.2022 по справі № 640/16093/21.
Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з постановою Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц, визначаючи суми судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд має виходити з критерію їх реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21).
З урахуванням конкретних обставин, зокрема, складністю справи та ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. При цьому, суд враховує, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема, складністю справи та ціною позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
За таких обставин, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу судом встановлено, що заявлена позивачем до стягнення сума витрат на правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн є завищеною та неспівмірною із предметом спору, складністю справи та обсягом фактично наданих послуг.

Окрім того, справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, спори цієї категорії є поширеними, мають типовий характер та не відзначаються особливою складністю. Представник позивача брав участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції, що не потребувало витрат часу на прибуття до суду та мінімізувало витрати, пов`язані з участю у розгляді справи. Подані процесуальні документи не містять складної правової аргументації чи значного обсягу аналізу доказів, а розгляд справи не потребував вчинення значного обсягу процесуальних дій.

Враховуючи незначну складність справи, розгляд її в порядку спрощеного позовного провадження, обсяг виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу та визначення їх розміру у сумі 5 500,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 204, 207, 526, 527, 530, 610, 612, 615, 634, 1048, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, статтями 12, 13, 81, 89, 141, 253, 256, 258, 259, 263, 265, 267, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд 

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" (ЄДРПОУ: 42640371) заборгованість за договором позики №0963266380 від 01.02.2020 та договором позики №(555125976709) від 15.03.2020 в загальному розмірі 8 671 (вісім тисяч шістсот сімдесят одна) грн. 15 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" (ЄДРПОУ:42640371) судовий збір в розмірі 379 (триста сімдесят дев`ять) грн. 35 коп. 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС" (ЄДРПОУ: 42640371), витрати на правничу допомогу у розмірі 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) грн 00 коп. 
У іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Інформація про учасників справи:
Позивач:
Товариство з обмеженою відповідальністю "ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС", місцезнаходження: код ЄДРПОУ: 42640371), місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. №6, офіс 521. 
Відповідач:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя  	К. І. Буравова