Справа № 357/2111/26
Провадження № 2/357/3530/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2026 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді – Бебешко М. М. ,
при секретарі – Примак А. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Біла Церква в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 

В С Т А Н О В И В :

10 лютого 2026 року АТ КБ «ПриватБанк» через свого представника за довіреністю Ніколенко Вероніку Василівну через систему «Електронний суд» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову вказували, що ОСОБА_1 (далі - Відповідач) звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" (далі – Позивач, Банк) з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав(-ла) Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку № б/н від 16.01.2013 року та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. Клієнт не міг приєднатися до іншої редакції і саме ця редакція надається до позовної заяви, оскільки це умови публічного договору, то суд має можливість самостійно перевірити відповідність умов та тарифів, що додаються до позовної заяви, та умов та тарифів сайті банку, що діяли на дату підписання заяви.
02.10.2014 Відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 36700.00 грн. , що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та Випискою по рахунку (додана до позову). Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту Відповідач отримав згідно Довідки про видані картки (додається до позовної заяви) кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії – 10/17, тип - Універсальна. Документ сформований в системі «Електронний суд» 10.02.2026 3 Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з Банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Активація ним картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору, що підтверджуються, зокрема, розрахунком заборгованості, випискою по рахункам Відповідача.
Після спливу строку дії першої картки Відповідачем для можливості користування рахунком додатково отримані наступні картки: 1. кредитна картка номер - НОМЕР_2 , строк дії – 01/18, тип – Універсальна GOLD. В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 40,8 % річних. У процесі користування кредитним рахунком клієнту були завжди доступні у вільному доступі на сайті банку та у додатку Приват24 умови обслуговування кредитних карток, які банк постійно пропонує клієнту для ознайомлення огляду кожного наступного разу, коли відбуваються навіть незначні зміни. Клієнт не надавав банку жодного разу заперечення щодо розміру відсоткової ставки, при цьому частково погашав заборгованість, що свідчить про обізнаність клієнта з умовами кредитування.
У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості Відповідач станом на 27.01.2026 року має заборгованість —117702.18 грн, яка складається з наступного: 86428,42 грн - заборгованість за тілом кредиту; 31273,76 грн - заборгованість за відсотками згідно ст.625 ЦК України.
Посилаючись на вказані обставини, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк»: заборгованість за кредитним договором № б/н від 16.01.2013 у розмірі 117702.18 грн станом на 27.01.2026, що складається із: 86428.42 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 31273,76 грн. - заборгованість за відсотками згідно ст.625 ЦК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 лютого 2026 року справу передано на розгляд судді Бебешко М.М.
Ухвалою суду від 12 лютого 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 07 квітня 2026 року за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. 
03 квітня 2026 року через систему «Електронний суд» представник відповідача Федоренко Володимир Сергійович надійшли пояснення по справі, в яких зазначив, що ОСОБА_1 не визнає позовні вимоги, викладені в позовній заяві АТ КБ «Приватбанк» та просять суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі виходячи з наступного. Позовна заява АТ КБ «Приватбанк» (далі – Банк/Позивач) зводиться до обов`язку Відповідача сплатити заборгованість за прострочення виконання зобов`язання за договором про надання банківських послуг, а саме: 86 428,42 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 31 273,76 грн. – заборгованість за відсотками згідно ст. 625 ЦК України. При цьому зазначає, що підписана Анкета-заява № б/н від 16.01.2013 року разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між сторонами Договір про надання банківських послуг. Зазначено, що в подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 36 700,00 грн, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. В той же час, не зазначено про суму початкового кредитного ліміту, а згідно Заяви бажаний кредитний ліміт не встановлювався.
У якості доказу Банком додано копію «Анкеты-заявления о присоединении к Условиям и Правилам предоставления банковских услуг в ПриватБанке» датованої 16.01.2013 р. Слід зазначити, що з аналізу копії «Анкеты-заявления о присоединении к Условиям и Правилам предоставления банковских услуг в ПриватБанке» вбачається, що вона не містить суми кредиту (бажаного ліміту), умов і порядку його видачі та погашення, відсоткових ставок, порядку плати за кредит, обов`язків, прав і відповідальності сторін щодо видачі та погашення кредиту, навіть типу карти, яку бажає отримати клієнт. Тобто не містить умов, що є обов`язковими та притаманні кредитному договору, втім, містить лише персональну та загальну інформацію про клієнта. Таким чином, наданий документ не є кредитним договором, та не може розцінюватись судом як доказ про видачу кредиту. Також, у так званій «Виписці за договором № б/н за період 02.10.2014 – 28.01.2026» не прослідковується дата та розмір нарахування кредитного ліміту. Надані Банком у якості доказів витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розміщений на його сайті, та Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» не можуть братись судом до уваги, оскільки ОСОБА_1 з ними не знайомився, вказані документи ним не підписувались та не визнаються. В даному питанні прошу суд, на підставі ч. 4 ст. 263 ЦПК України та ч. 6 ст. 13 Закону України “Про судоустрій та статус суддів” врахувати висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17 провадження № 14-131цс19, викладені у постанові від 03.07.2019 року, в якій Велика Палата дійшла висновків про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, якщо вони не визнаються відповідачкою та не містять її підпису, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Також, Велика Палата висловилась щодо відсутності у підписаній заяві-анкеті АТ КБ «Приватбанк» істотних умов, що притаманні кредитному договору. Більше того, пункту 2.1.1.2.12. Умов та Правил, які додані до Позову, та на який посилається Банк для нарахування процентів відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, не існує. Таким чином, у відповідності до висновків Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17, відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 суми процентів в розмірі 31273,76 грн.. Отже, будь-які нараховані відсотки та комісії є незаконними, а всі здійснені ОСОБА_1 платежі мають зараховуватися виключно на погашення основного боргу (тіла кредиту). Так, висновки Великої Палати Верховного Суду у справі № 342/180/17, також, зводяться до того, що Банк може вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Враховуючи наведені висновки, надаю розрахунок заборгованості, який свідчить про відсутність у Відповідача заборгованості по тілу кредиту.
Банк у позовній заяві стверджує, що залишок заборгованості за тілом кредиту становить 86 428,42 грн. При цьому, згідно з випискою за договором № б/н за період 02.10.2014 – 28.01.2026, Відповідач протягом періоду користування коштами фактично повернув Банку 94 423,38 грн. реальних коштів (за мінусом внутрішньої технічної операції Банку від 23.10.2020 на суму 443 614,26 грн. – одночасне зарахування та списання за ст. 625 ЦК України). Оскільки сума фактичних оплат (94 423,38 грн.) перевищує суму, яку Банк ідентифікує як «тіло кредиту» (86 428,42 грн.), основний борг є повністю погашеним. Різниця у розмірі 7 994,96 грн. (94 423,38 - 86 428,42) свідчить про те, що Відповідач не лише повністю повернув тіло кредиту, а й сплатив кошти понад фактично отриману суму. Заявлена Позивачем сума боргу у розмірі 117 702,18 грн. є виключно результатом штучного нарахування відсотків за ставками (32.4%, 34.8%, 42%), які Відповідач не погоджував. Даний розрахунок, також узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року по справі № 545/2248/17. За таких обставин Відповідач вважає, що Позивачем подано безпідставний та необґрунтований позов, який до задоволення не підлягає.
07 квітня 2026 року справа була знята з розгляду та відкладена на 24 червня 2026 року, в зв`язку з проходженням головуючим суддею навчання в Національній школі суддів України.
24 червня 2026 року представник відповідача Федоренко В.С. звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу без участі відповідача та його представника за наявними у справі доказами. Проти позову заперечив в повному обсязі на підставах, зазначених у письмових поясненнях. 
В судове засідання 24 червня 2026 року учасники справи не з`явились. 
Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
16 січня 2013 року ОСОБА_1 звернувся до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.
Підписуючи вказану заяву-анкету відповідач погодився, що підписанням цієї анкети-заяви, вів згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку. Екземпляр договору про надання послуг погодився отримати шляхом його роздрукування з офіційного сайту ПриватБанку. 
До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг.
14.06.2018 відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» та Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Статутом.
Згідно довідки від 28.01.2026 Між АТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір № б/н, за яким було надано наступні кредитні картки: номер картки НОМЕР_1 ; дата відкриття 02.10.2014 Термін дії: 10/17 Тип картки Карта Універсальна; номер картки НОМЕР_2 ; дата відкриття 06.11.2014; термін дії 01/18 Карта Універсальна GOLD.
Також позивач долучив до позовної заяви Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та «Універсальна GOLD». 
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором станом на 27.01.2026 року становить 117702,18 грн і складається із: заборгованості за тілом кредиту - 86428,42 грн; заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦКУ - 31273,76 грн. 
Судом встановлено, що відповідач користувалася кредитним лімітом, що підтверджено випискою за договором за період з 02.10.2014 - 28.01.2026.
Разом з тим, згідно Постанови Великої Палати Верховного суду від 03 липня 2019 року в справі № 342/180/17 Верховний суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
У заяві позичальника від 18 лютого 2011 року процентна ставка не зазначена.
Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 18 лютого 2011 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору.
Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.
Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
Велика Палата Верховного Суду вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (18 лютого 2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (20 лютого 2017 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
При цьому, згідно з частиною четвертою статті 60 ЦПК України в редакції, чинній на момент розгляду справи судами попередніх інстанцій, доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях.
Аналогічна норма міститься й у ЦПК України в редакції Закону № 2147-VIII (частина шоста статті 81).
Крім того, Велика Палата Верховного Суду вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Аналогічна правова позиція про неможливість вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, однак щодо Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) та, зокрема пункту 5.5 цих Умов, яким установлено позовну давність тривалістю в п`ять років, оскільки такі не містять підпису позичальника, а також через те, що у заяві останнього домовленості сторін щодо збільшення строку позовної давності немає, викладена у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15).
Велика Палата Верховного Суду зазначає, що наявність в указаних справах неоднакових редакцій та положень умов і правил банківських послуг не мають правового значення, оскільки в обох випадках вид банківського кредиту, з огляду на їхній характер, цільове спрямування та об`єкт кредитування є тотожним - споживче кредитування, а визначальним є не безпосередньо вид чи характеристика умов щодо яких сторони досягли згоди та уклали договір, а саме встановлення обставин про додержання письмової форми для цих умов, після чого їх можна буде розцінювати як невід`ємну складову змісту договору.
Суд вважає, що в даній справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 містяться тотожні правовідносини до правовідносин, які виникли в справі № 342/180/17, оскільки позивачем так само не було надано доказів, що ОСОБА_1 погоджував Умови та правила надання банківських послуг, був ознайомлений з ними та прийняв їх.
Так з виписки по рахунку ОСОБА_1 вбачається, що відповідачем було здійснено погашення на суму 94423,18 грн ( з розрахунку 538 037,44 ( сума надходжень) - 443 614,26 ( відміна штрафів за минулі періоди згідно рішення банку). Отже, відповідач здійснив погашення кредиту на суму 94423,18 грн, яке має бути перераховано в тіло кредиту. Зарахування банком погашень відповідача в рахунок сплати відсотків, пені, штрафів має бути зараховано в рахунок погашення тіла кредиту, що узгоджується з позицією Великої палати, викладеної в Постанові Великої Палати Верховного суду від 03 липня 2019 року в справі № 342/180/17.
Отже, з урахуванням вищенаведеного вимога позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 86428,42 грн задоволенню не підлягає, оскільки відповідачем було здійснено погашення боргу на суму, що перевищує розмір тіла кредиту.
Щодо вимоги відповідача про стягнення відсотків згідно ст. 625 ЦК України в розмірі 31273,76 грн суд зазначає наступне.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).
Суд враховує те, що відповідач погасив своє зобов`язання за кредитом, а саме сплатив тіло кредиту, а тому суд вважає, що відсутні підстави для стягнення відсотків згідно ст. 625 ЦК України. 
Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, надавши оцінку доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні позову.
На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору залишаються за відповідачем.
Керуючись ст. 12, 13, 76, 77, 81, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
В задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: індекс 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, ЄДРПОУ 14360570.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_3 . 

Суддя 	М. М. Бебешко