ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
Іменем України

14 травня 2026 року	м. Дніпро	Справа № 360/2306/25	

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом Головного управління Національної поліції в Луганській області до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, 

ВСТАНОВИВ:

02 грудня 2025 року через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему до Луганського окружного адміністративного суду надійшли матеріали адміністративного позову Головного управління Національної поліції в Луганській області до ОСОБА_1 , яким просить:
- стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Національної поліції в Луганській області, грошові кошти за надмірно нараховану частину чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року у розмірі 13479 грн. 07 коп.
В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 відповідно до довідки про проходження служби в період з 24.06.2018 по 01.09.2019 та з 21.02.2021 по 03.11.2025 (проходила службу) перебувала у трудових відносинах з Головним управлінням Національної поліції в Луганській області.
Відповідно до наказу ГУНП в Луганській області від 13.02.2023 № 27 о/с ОСОБА_1 було надано щорічну чергову оплачувану відпустку за 2023 рік згідно з вимогами ч. 1 ст. 92 Закону України “Про Національну поліцію” у кількості 30 діб з 16 лютого 2023 року по 17 березня 2023 року та додаткову оплачувану відпустку згідно з вимогами ч. 3 ст. 92 Закону України “Про Національну поліцію” у кількості 03 діб з 18 березня 2023 року по 20 березня 2023 року.
Наказом ГУНП в Луганській області від 25.03.2023 № 67 о/с позивачу було надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трьох річного віку з 26 березня 2023 року по 29 вересня 2025 року.
Згідно ст. 9 Закону України від 15.11.1996 №504 “Про відпустки”, відпустка по догляду за дитиною до 3-х років не зараховується до стажу, що дає право на щорічну основну відпустку.
Як вбачається із витягу з наказу ГУНП в Луганській області від 22.10.2025 № 276 о/с позивача було звільнено зі служби в поліції відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України “Про Національну поліцію” з 03.11.2025 з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні 11 років 00 місяців 23 дні, з відрахуванням з грошового забезпечення коштів за 27 діб щорічної чергової основної оплачуваної відпустки за 2023 рік.
Із вказаним наказом позивач ознайомлена під підпис та отримала витяг з наказу у день звільнення зі служби в поліції 03.11.2025, що підтверджується письмовою розпискою ОСОБА_1 від 03.11.2025.
Тобто відповідачу було надано щорічну чергову оплачувану відпустку за 2023 рік у повному обсязі, однак останньою у 2023 році було відпрацьовано лише два повних місяця у 2023 році.
Згідно довідки УФЗБО від 11.11.2025 № 291/111/22-2025, розрахунку коштів за надмірно використану відпустку, розмір відшкодування грошових коштів за надмірно нараховану частину чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року становить 13479 грн. 07 коп.
У зв`язку із наявною заборгованістю грошових коштів за надмірно нараховану частину чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року ГУНП в Луганській області з метою досудового врегулювання спору та отримання вказаних коштів з відповідача, ОСОБА_1 було направлено лист ГУНП в Луганській області від 12.11.2025 № 16432/111/28/05-2025 з повідомленням про необхідність повернення коштів. Проте ОСОБА_1 жодних дій щодо повернення коштів не вчинила, станом на сьогодні грошові кошти до ГУНП в Луганській області не повернуті.
Оскільки відповідачем добровільно не сплачені грошові кошти у розмірі 13479,07 грн. за надмірно нараховану частину чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року, вказані грошові кошти підлягають стягненню з відповідача.
Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого зазначено, що ОСОБА_1 у 2023 році отримала відпустку 30 діб, яку згідно наказу ГУ НП в Луганській області від 22.10.2025 вих. № 276 о/с, позивач має намір відрахувати з грошового забезпечення надмірно використану частину щорічної відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року, а саме: за 27 діб щорічної відпустки за 2023 рік.
Згідно ч. 1 ст. 1215 Цивільного кодексу України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Згідно п.1 пункт 24 Постанови Верховного Суду України від 24.12.1999 № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці, при вирішенні спорів, пов`язаних із застосуванням ст.127 КЗпП (322-08 ), суди мають враховувати, що: 1) вимоги про повернення працівником авансу, виданого в рахунок заробітної плати, і сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок, а також погашення невитраченого і своєчасно не поверненого авансу, виданого на службове відрядження, переведення до іншої місцевості чи на господарські потреби, розглядаються судами в тому разі, коли роботодавець не має можливості провести відрахування із заробітної плати у зв`язку з тим, що працівник оспорює підстави і розмір останнього, або минув місячний строк для видання відповідного наказу (розпорядження), або з інших причин. До лічильних помилок належать неправильності в обчисленнях, дворазове нарахування заробітної плати за один і той самий період тощо. Не можуть вважатися ними не пов`язані з обчисленнями помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів, у тому числі колективного договору.
Наказ про відпустку був виданий Головним управлінням Національної поліції в Луганській області від 13.02.2023 року №27 о/с про надання щорічної відпустки у кількості 30 діб ОСОБА_1 , відповідач добровільно, за відсутності рахункової помилки, надав і виплатив відпустку ОСОБА_1 . У цьому випадку не було лічильної помилки, а фактично питання було в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1215 Цивільного кодексу України не підлягають поверненню, як безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї ( щорічна відпустка за 2023р).
Більше того, відповідно до частин 1, 2, 9 статті 93 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII тривалість відпусток поліцейського обчислюється щодобово; святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються (частини 1); тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки (частина 2): при звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року (абзац 2 частини 9).
Позивач намагається стягнути з ОСОБА_1 відпустку за 2023 рік, яку сам добровільно виплатив за відсутності рахункової помилки, а календарним роком був 2023 рік, а вимоги заявив позивач вже у 2025 році. Тобто позивач в порушення закону частин 1, 2, 9 статті 93 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII, заявив вимоги, що виходять за межі календарного 2023 року.
Наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області від 22.10.2025 вих. № 276 о/с, в частині відрахування з грошового забезпечення коштів з ОСОБА_1 за 27 діб щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2023 рік нині оскаржується у Луганському окружному адміністративному суді. Також оскаржуються дії Головного управління Національної поліції в Луганській області стосовно невиплати ОСОБА_1 додаткових відпусток, як учаснику бойових дій за 2023, 2024 та 2025 роки, в загальній кількості 42 доби.
На підставі вищевикладеного просила відмовити у задоволенні позовних вимог.
Ухвалою суду від 08.12.2025 адміністративний позов Головного управління Національної поліції в Луганській області до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів - залишено без руху.
Ухвалою суду від 15 грудня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі, судом ухвалено розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Ухвалою суду від 15 грудня 2025 року зупинено провадження у справі № 360/2306/25 за позовом Головного управління Національної поліції в Луганській області до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів до набрання законної сили рішення у справі № 360/2264/25.
Ухвалою суду від 29 квітня 2026 року поновлено провадження у справі № 360/2306/25 за позовом Головного управління Національної поліції в Луганській області до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів.
Дослідив матеріали справи, розглянув справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінив докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) є учасником бойових дій та з 24.06.2018 по 01.09.2019 та з 21.02.2021 по 03.11.2025 проходила службу в Головному управлінні Національної поліції в Луганській області, що підтверджується довідкою від 20.11.2025.
Наказом ГУНП в Луганській області від 13.02.2023 № 27 о/с ОСОБА_1 надано щорічну чергову оплачувану відпустку за 2023 рік згідно з вимогами ч. 1 ст. 92 Закону України “Про Національну поліцію” у кількості 30 діб з 16 лютого 2023 року по 17 березня 2023 року та додаткову оплачувану відпустку згідно з вимогами ч. 3 ст. 93 Закону України “Про Національну поліцію” у кількості 03 діб з 18 березня 2023 року по 20 березня 2023 року.
Наказом ГУНП в Луганській області від 25.03.2023 № 67 о/с ОСОБА_1 надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трьох річного віку з 26 березня 2023 року по 29 вересня 2025 року (ст. 18 Закону України № 504/96-ВР).
Наказом ГУНП в Луганській області від 17.09.2025 № 225 о/с, ОСОБА_1 надано відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею 3 років 6 місяців з 29 вересня 2025 року по 29 березня 2026 року (ч. 3 ст. 25 Закону України № 504/96-ВР).
Наказом ГУНП в Луганській області від 22.10.2025 № 276 о/с позивача звільнено зі служби в поліції відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України “Про Національну поліцію” з 03.11.2025 з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні 11 років 00 місяців 23 дні, з відрахуванням з грошового забезпечення коштів за 27 діб щорічної чергової основної оплачуваної відпустки за 2023 рік.
ГУ НП в Луганській області листом від 20.11.2025 вих. № 16553/111/22/05-2025 повідомило позивача, зокрема про те, що відповідно до статті 93 Закону України “Про Національну поліцію” при звільненні зі служби в поліції було проведено обчислення (пропорційно за два повних відпрацьованих місяці, за які набула права на шість діб щорічної відпустки) та відраховано з грошового забезпечення надмірно використаної частини щорічної відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року, а саме: за 27 діб щорічної відпустки за 2023 рік. Додаткова відпустка зі збереженням грошового забезпечення, як учаснику бойових дій не надавалася у зв`язку з отриманням статусу учасника бойових дій у листопаді 2023 року під час перебування у відпустці по догляду за дитиною.
Відповідно до довідки ГУ НП в Луганській області від 22.10.2025 №2811/111/19-2025 зазначено, що ОСОБА_1 за 2023 рік було використано 30 діб щорічної основної відпустки та з доби додаткової відпустки. Відрахувати з грошового забезпечення кошти за 27 діб щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2023 рік.
26 листопада 2025 року ОСОБА_1 звернулася з до суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Луганській області, в якій просила:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області від 22.10.2025 вих. № 276 o/c, в частині відрахування з грошового забезпечення коштів з ОСОБА_1 за 27 діб щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2023 рік;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за 27 діб щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2023 рік;
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані додаткові відпустки, як учаснику бойових дій за 2023, 2024 та 2025 роки, в загальній кількості 42 доби;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані додаткові відпустки як учаснику бойових дій за 2023, 2024 та 2025 роки, в загальній кількості 42 доби;
- зобов`язати Головне управління Національної поліції у Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрат доходів, у зв`язку з порушенням термінів виплати грошової компенсації за невикористані доби додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2023, 2024 та 2025 роки з 03.11.2025 по день її фактичної виплати, відповідно до Закону України від 19.10.2000 №2050-111 “Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати” та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 20 січня 2026 року по справі №360/2264/25, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2026, позов адвоката Співак Вероніки Вікторівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за 2023, 2024 та 2025 роки, в загальній кількості 42 доби. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Луганській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані додаткові дні відпустки як учаснику бойових дій за 2023, 2024 та 2025 роки, в загальній кількості 42 доби.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
У даному рішенні суд дійшов до висновку, що з урахуванням встановлених обставин та норм чинного законодавства, наказ Головного управління Національної поліції в Луганській області від 22.10.2025 вих. № 276 o/c, у частині відрахування з грошового забезпечення коштів з ОСОБА_1 за 27 діб щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2023 рік є правомірним та скасуванню не підлягає, а тому в цій частині слід відмовити.
Згідно довідки УФЗБО від 11.11.2025 № 291/111/22-2025, розрахунку коштів за надмірно використану відпустку, розмір відшкодування грошових коштів за надмірно нараховану частину чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року становить 13479 грн. 07 коп.
У зв`язку із наявною заборгованістю грошових коштів за надмірно нараховану частину чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року ГУНП в Луганській області з метою досудового врегулювання спору та отримання вказаних коштів з відповідача, ОСОБА_1 було направлено лист ГУНП в Луганській області від 12.11.2025 №16432/111/28/05-2025 з повідомленням про необхідність повернення коштів. Проте ОСОБА_1 жодних дій щодо повернення коштів не вчинила, станом на сьогодні грошові кошти до ГУНП в Луганській області не повернуті.
Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовані вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини другої статті 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Спірні правовідносини регламентовані Кодексом законів про працю України (далі- КЗпПУ), Законом України “Про Національну поліцію” від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон України № 580-VIII), Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджених наказом МВС України від 06.04.2016 № 260 (далі - Порядок та умови № 260), Законом України “Про відпустки” ( далі - Закон України № 504/96-ВР).
Згідно з частиною першою статті 92 Закону України “Про Національну поліцію” поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 92, ч. 1, 2, 4, 7, 9 ст. 93 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом. Тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово. Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються. Тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки. Тривалість чергової відпустки у році вступу на службу в поліції обчислюється пропорційно з дня вступу до кінця року з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожен повний місяць служби. Чергова відпустка надається поліцейському, як правило, до кінця календарного року.
Поліцейським, які звільняються зі служби в поліції, зокрема, за власним бажанням, у році звільнення, за їх бажанням, надається щорічна основна відпустка з наступним звільненням, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення. Датою звільнення поліцейського в цьому разі є останній день відпустки.
При звільненні поліцейського зі служби в поліції проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини щорічної відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року.
Згідно з абзацом 6 пункту 8 розділу ІІІ Порядку та умов від 06.04.2016 № 260 при звільненні поліцейського зі служби в поліції проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року; кількість днів надмірно нарахованої частини щорічної відпустки вказується в наказі про звільнення.
При звільнені поліцейського зі служби в поліції розрахунок суми грошового забезпечення, яка підлягає відрахуванню за надмірно нараховану частину щорічної відпустки, здійснюється, виходячи з розміру грошового забезпечення, яке отримав поліцейський за дні щорічної відпустки (абзац 11 пункту 8 розділу ІІІ Порядку та умов від 06.04.2016 № 260).
Аналіз наведених норм вказує на закріплення на законодавчому рівні в спеціальному Закону право відрахування з грошового забезпечення поліцейського, який звільняється, надмірно нарахованої частини щорічної відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року, а тому посилання представника відповідача щодо застосування ст. 1215 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин є неприйнятним.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачу відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області № 27 о/с від 13.02.2023 надано щорічну оплачувану відпустку у кількості 30 діб, з 16.02.2023 по 17.03.2023. Тобто, відповідачу надано щорічну чергову оплачувану відпустку за 2023 рік згідно з вимогами частини першої статті 92 Закону України “Про Національну поліцію” у кількості 30 діб. 
Також, зазначеним наказом згідно ч. 3 ст. 93 Закону України “Про Національну поліцію” позивачці надано додаткову оплачувану відпустку за 2023 рік у кількості 03 діб, з 18 березня по 20 березня 2023 року.
Всього відповідачу надано за 2023 рік 33 доби відпустки.
Водночас, наказом Головного управління Національної поліції в Луганській області №67 о/с від 25.03.2023 надано додаткову відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 26.03.2023 по 29.09.2025, а наказом № 245 о/с від 17.09.2025 - відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею 3 років 6 місяців строком з 29.09.2025 по 29.03.2026.
З урахуванням наведених обставин судом встановлено, що відповідачу було надано щорічну основну оплачувану відпустку тривалістю 33 календарних дні за відсутністю набутого права на відповідну кількість днів такої відпустки. Станом на момент її надання ОСОБА_1 відпрацювала лише два повних місяці, у зв`язку з чим мала право на щорічну відпуску тривалістю 6 календарних днів.
З огляду на те, що після використання щорічної основної оплачуваної відпустки ОСОБА_1 перебувала у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3 років 6 місяців з 26.03.2023 по 29.03.2026 та 22 жовтня 2025 року була звільнена зі служби в поліції за власним бажанням, суд дійшов висновку, що у разі звільнення працівника до закінчення робочого року, за який йому вже була надана щорічна відпустка повної тривалості, роботодавець має право здійснити відрахування із заробітної плати за дні відпустки, надані в рахунок невідпрацьованої частини робочого року.
Таким чином, на момент звільнення у відповідача утворилися надмірно нараховані 27 діб щорічної відпустки за 2023 рік.
Таким чином, матеріалами справи підтверджується безпідставне отримання відповідачем, який вже не проходить службу в органах поліції, грошових коштів (надмірно нарахованих та виплачених).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 136 Кодексу законів про працю України покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника.
Розпорядження власника або уповноваженого ним органу, або вищестоящого в порядку підлеглості органу має бути зроблено не пізніше двох тижнів з дня виявлення заподіяної працівником шкоди і звернено до виконання не раніше семи днів з дня повідомлення про це працівникові. Якщо працівник не згоден з відрахуванням або його розміром, трудовий спір за його заявою розглядається в порядку, передбаченому законодавством.
Суд звертає увагу, що наказ про звільнення відповідача, в якому зазначено про необхідність відшкодування ним 27 діб щорічної оплачуваної відпустки надмірно нарахованих за час невідпрацьованої частини календарного року за 2023 рік, ним оскаржений, рішенням суду відмовлено у задоволенні позовних вимог в частині скасування наказу Головного управління Національної поліції в Луганській області від 22.10.2025 вих. № 276 o/c, у частині відрахування з грошового забезпечення коштів з ОСОБА_1 за 27 діб щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2023 рік, а тому він є діючим, доказів сплати заборгованості відповідачем до суду не надано, обставин безпідставності стягнення коштів відповідачем не наведені, а тому ці кошти підлягають стягненню з відповідача в судовому порядку.
Таким чином, у суду є всі підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь Головного управління Національної поліції в Луганській області грошові кошти за надмірно нараховану частину чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року у розмірі 13479 грн. 07 коп. 
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Головного управління Національної поліції в Луганській області обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Питання про розподіл судових витрат не вирішується в силу вимог ч. 2 ст. 139 КАС України, відповідно до якої при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз
Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 133, 139, 241-246, 250, 255, 257, 258, 260, 262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Головного управління Національної поліції в Луганській області до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Національної поліції в Луганській області, грошові кошти за надмірно нараховану частину чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року у розмірі 13479 грн. 07 коп. (тринадцять тисяч чотириста сімдесят дев`ять гривень 07 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Суддя 	О.В. Ірметова