Справа № 517/443/26
Провадження № 1-кп/517/38/2026

ВИРОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2026 року Захарівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду с-ща Захарівка Одеської області обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості від 30.04.2026 року у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12026162390000189 від 19 березня 2026 року по обвинуваченню:
ОСОБА_3 ,   ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки с. Жовтень Ширяївського району Одеської області, з вищою освітою, не одруженої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , раніше не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:
сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_4 ,
сторони захисту:
обвинуваченої: ОСОБА_3 ,
захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

В невстановлену дату та час, але не пізніше 10.03.2026, невстановлена в ході досудового розслідування особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, за допомогою мессенджеру «Телеграм» підшукала ОСОБА_6 , мешканця м. Одеса, ОСОБА_7 , мешканця АДРЕСА_2 та ОСОБА_8 , мешканця АДРЕСА_3 та зателефонувавши ОСОБА_3 , мешканці АДРЕСА_1 , запропонувала останньої незаконно переправити вказаних осіб через державний кордон України поза межами пункту пропуску до Республіки Молдова (ПМР), шляхом перевезення осіб від автомобільної дороги сполученням Київ-Одеса до державного кордону України, на що ОСОБА_3 , погодилася.
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне переправлення кількох осіб через державний кордон України, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, діючи за вказівками невстановленої в ході досудового розслідування «Особа 1», матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, направлених на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, реалізуючи свій злочинний намір, 18.03.2026 близько 12 годин 00 хвилин ОСОБА_3 достовірно знаючи, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 будучи громадянами України призовного віку, за обставин які від них не залежали, не мають можливості у законному порядку перетнути державний кордон України через встановлені пункти пропуску, але мали намір потрапити на територію Республіки Молдова, в обхід встановлених пунктів пропуску та блокпостів дорогою до кордону, в повній мірі усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаходячись в м. Одеса в житловому масиві «Сьоме Небо» підібрала на автомобілі яким користується марки «OPEL ZAFIRA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 та далі попрямувала по трасі від м. Одеси до с-ща Ширяєве Березівського району Одеської області, а в подальшому до с. Карабанове Захарівської ТГ Роздільнянського району Одеської області в сторону державного кордону України для подальшого переправлення вказаних осіб поза пунктами пропуску до Республіки Молдова (ПМР).
Надалі, 18.03.2026 близько 20 годин 00 хвилин ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 на автомобілі марки "OPEL ZAFIRA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , сірого кольору, було викрито та зупинено працівниками державної прикордонної служби України.
Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_3 , скоїла правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 332 КК України, кваліфікованого як незаконне переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, надання засобів, вчинене щодо кількох осіб, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.
30 квітня 2026 року між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 в присутності її захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ст. 472 КПК України, відповідно до положень якої обвинувачена ОСОБА_3 розкаялася, визнала провину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.
Відповідно до угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 , останні дійшли згоди, зокрема, щодо формування обвинувачення та його правової кваліфікації за ч. 2 ст. 332 КК України; істотних для даного кримінального провадження обставин; узгоджене покарання та згода сторін на його призначення за ч. 2 ст. 332 КК України покарання у виді п`яти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у сфері охорони недоторканості державних кордонів строком на 2 роки, із застосуванням положень ст. 75 КК України, тобто звільнення від відбування покарання з випробуванням. Крім того, обвинувачена ОСОБА_3 зобов`язується після підписання угоди про визнання винуватості до її затвердження в суді, як прояв щирого каяття та соціально корисної поведінки добровільно перерахувати на користь держави для цілей оборони України в особі військової частини НОМЕР_2 . 
Суд зазначає, що міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч. 2 ст. 332 КК України та є достатньо обґрунтована наявністю підстав для призначення вказаного покарання, в тому числі, з огляду на фактичні обставини інкримінованого злочину, а також на особу обвинуваченої, її щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обвинуваченій ОСОБА_3 роз`яснено характер пред`явленого обвинувачення, вид та розмір узгодженого покарання, наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості, в тому числі про обмеження права оскарження вироку суду в апеляційному або касаційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності його учасників, не дослідження доказів у судовому засіданні або оспорювання встановлених досудовим розслідуванням обставин, обмеження права обвинуваченого на відмову давати показання, подавати та досліджувати докази, внаслідок чого останній заявив про розуміння роз`ясненого, добровільність укладення цієї угоди, повідомивши, що вона у повному обсязі визнає свою провину, підтверджує всі фактичні обставини та щиро розкаюється у скоєному.
У судовому засіданні прокурор Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник ОСОБА_5 підтримали умови угоди та підтвердили добровільність її прийняття, а також просили суд затвердити вказану угоду про визнання винуватості.
Розглядаючи питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.
Згідно п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Відповідно до частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Відповідно до ст. 12 КК України, інкриміноване ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відносяться до тяжких злочинів, а тому, виходячи з вимог ч. 4 ст. 469 КПК України, суд вважає, що в даному кримінальному провадженні може бути затверджена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
В судовому засіданні з?ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права визначені п.п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосоване до неї у разі затвердження угоди судом.
Судом встановлено, що укладення угод про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь - яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; умови даної угоди відповідають вимогам Кримінально - процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.
Узгоджена сторонами угоди міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України.
Суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної, пом`якшуючу обставину - щире каяття та відсутність обтяжуючих обставин.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 в присутності її захисника та призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов не заявлений.
За вимогами ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування.
При цьому, суд виходить з того, що п.4 ч.1 ст. 96-2 КК України визначено, що у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання, застосовується спеціальна конфіскація.
Положеннями ст. 96-1 КК України визначено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Спеціальна конфіскація застосовується, в тому числі, на підставі обвинувального вироку суду.
Згідно ч. 9 ст.100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.
З матеріалів провадження вбачається, що кримінальне правопорушення було вчинено за допомогою мобільного телефону марки «Iphone 16 pro max», бежевого кольору, з абонентським номером: НОМЕР_3 , ІМЕІ: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який запаковано до спеціального паперового конверту, б/н, який зданий до камери зберігання ВП №2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеської області.
Тому суд вважає, що оскільки кримінальне правопорушення було вчинено за допомогою вказаного телефону, то зазначений речовий доказ підлягає спеціальній конфіскації, згідно ст. 96-1 КК України, ч.9 ст. 100 КПК України, як знаряддя злочину.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не затримувалася та під вартою не трималася, запобіжний захід відносно неї застосовувався у вигляді домашнього арешту, проте строк застосування закінчується 19.05.2026 року. Прокурор вважав за необхідне до набрання вироку законної сили не обирати запобіжний захід обвинуваченій.
Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. Також у кримінальному провадженні відсутні процесуальні витрати.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 314, 368-371, 373, 374, 474, 475, 615 ч.15 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 30 квітня 2026 року, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР № 12026162390000189 від 19 березня 2026 року між прокурором Роздільнянської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 в присутності її захисника ОСОБА_5 - затвердити.
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України та призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади у сфері охорони недоторканості державних кордонів строком на 2 (два) роки.
Відповідно ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 2 (два) роки.
Згідно ст.76 ч.1 п.п.1, 2, ч.3 п.2 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи,
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати. 
Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Захарівського районного суду від 31 березня 2026 року арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон марки «Galaxy А51» червоного кольору, ІМЕП- НОМЕР_5 , ІМЕІ2 НОМЕР_6 , з абонентським номером - НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; мобільний телефон марки «Россо», чорного кольору, ІМЕІ- НОМЕР_8 , з абонентським номером НОМЕР_9 який належить ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 ; мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А54 5G», білого кольору, ІМЕІ НОМЕР_10 який належить ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; мобільний телефон марки «Iphone 16 pro мах», білого кольору, ІМЕІ- НОМЕР_4 , з абонентським номером НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro Мах», фіолетового кольору, ІМЕІ НОМЕР_11 , з абонентським номером телефону НОМЕР_12 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які здані до камери зберігання ВП №2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеської області.
На підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію, конфіскувати у власність держави наступні речові докази: мобільний телефон марки «Iphone 16 pro max», бежевого кольору, з абонентським номером: НОМЕР_3 , ІМЕІ: НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який запаковано до спеціального конверту, який зданий до камери зберігання ВП №2 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеської області.
Речові докази, а саме: мобільний телефон марки «Galaxy А51» червоного кольору, ІМЕІ НОМЕР_5 , ІМЕІ2 НОМЕР_6 , з абонентським номером - НОМЕР_7 повернути власнику ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; мобільний телефон марки «Россо», чорного кольору, ІМЕІ- НОМЕР_8 , з абонентським номером НОМЕР_9 повернути власнику ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А54 5G», білого кольору, ІМЕІ НОМЕР_10 повернути власнику ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro Мах», фіолетового кольору, ІМЕІ НОМЕР_11 , з абонентським номером телефону НОМЕР_12 , повернути власнику ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; мобільний телефон марки «Galaxy МІ3», темно-зеленого кольору, ІМЕП: НОМЕР_13 , ІМЕІ2: НОМЕР_14 , з абонентськими номерами НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , повернути власнику ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; автомобіль марки «OPEL ZAFIRA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_17 , сірого кольору, 2009 року випуску, яким користується ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 повернути власнику ОСОБА_11 ; автомобіль марки «Mercedes-Benz Vitolll CDI» реєстраційний номер НОМЕР_18 номер шасі НОМЕР_19 , білого кольору, 2007 року випуску, повернути власнику.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений : 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди та затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Захарівський районний суд Одеської області протягом 30 діб з моменту проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій і її захиснику та прокурору.

Суддя: