Справа № 446/862/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2026 м.Кам`янка-Бузька
Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі: 
головуючого - судді ОСОБА_1 
секретар судового засідання ОСОБА_2 ;

за участі прокурора ОСОБА_3 ;
обвинуваченого ОСОБА_4 ;
представника потерпілої юридичної особи ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 12.03.2025 за №42025142410000109 за обвинуваченням
-  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макарів, Київської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого та такого, що має на утриманні одну малолітню дитину, з вищою освітою, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 на посаді начальника групи планування, у званні "майор", раніше не судимого, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України,

встановив:
ОСОБА_4 , обіймаючи посаду начальника служби - головного бухгалтера фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, в інтересах старшого солдата ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи у військовій частині НОМЕР_1 , в період часу з 03.04.2024 по 19.01.2025, зловживаючи своїм службовим становищем, використовуючи його всупереч інтересам служби, жодним чином не реагував на перебування без будь-яких поважних на те причин поза межами військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_6 , на невиконання останньою при цьому обов`язків військової служби та проведення часу на власний розсуд, погоджував та підписував при цьому всю необхідну документацію щодо виплати старшому солдату ОСОБА_6 грошового забезпечення та додаткової винагороди, а саме розрахунково-платіжні відомості №60 за травень 2024 року, №66 за травень 2024 року, №70 за червень 2024 року, №73 за червень 2024 року, №79 за липень 2024 року, №86 за серпень 2024 року, №99 за вересень 2024 року, №110 за жовтень 2024 року, №123 за листопад 2024 року, №139 за грудень 2024 року, №01 за січень 2024 року, №03 за січень 2024 року, та накази про виплату щомісячної премії військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 №522 від 03.05.2024, №681 від 02.07.2024, №904 від 03.08.2024, №1397 від 03.10.2024, №1577 від 04.11.2024 та №2104 від 04.12.2024. Внаслідок умисних протиправних дій майора ОСОБА_4 , старший солдат ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем вказаної військової частини, безпідставно перебувала поза межами розташування даної військової частини, в період часу з 03.04.2024 по 19.01.2025, не виконуючи при цьому обов`язки військової служби та проводячи час на власний розсуд, останній безпідставно нараховано грошове забезпечення та додаткову винагороду за вказаний період часу на загальну суму 219 428,58 грн. Водночас, старший солдат ОСОБА_6 , безпідставно отримуючи грошове забезпечення та додаткову винагороду за вказаний період часу, щоразу після нарахування та виплати грошового забезпечення та додаткової винагороди на банківську карту       НОМЕР_2 , яка відкрита в АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , розпоряджалась вказаними коштами на власний розсуд. Внаслідок вчинення вказаний протиправних дій, державі в особі військової частини НОМЕР_1 заподіяно шкоду на загальну суму 219 428,58 грн., що у відповідності до примітки ст. 364 КК України, є істотною шкодою.
Такими діями  ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 364 КК України - зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи, використовуючи службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, яке завдало істотної шкоди державним інтересам.
У судовому засіданні обвинувачений  ОСОБА_4 щиро розкаявся і свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України визнав повністю. Зокрема пояснив, що до переведення на нову посаду у військовій частині НОМЕР_4 , він проходив службу у бойовій частині. Зазначив, що у травні 2022 року, у них з дружиною народився син, і оскільки він на новій посаді отримував лише зарплату, у нього почало бракувати коштів на повноцінне утримання сім`ї. Оскільки дружина також була військовослужбовцем, він запропонував їй перевестись у військову частину, де сам проходив службу. Після прийняття дружини для проходження військової служби у в/ч НОМЕР_4 , він використовуючи своє службове становище погоджував та підписував всю необхідну документацію щодо виплати дружині грошового забезпечення та додаткової винагороди, які вона дійсно отримувала та витрачала на власний розсуд, при цьому дружина не знаходилась у розташуванні військової частини та не виконувала своїх службових обов`язків, а перебувала з дитиною у м. Київ. Згодом, дружина написала рапорт на звільнення з військової служби.
Оскільки обвинувачений  ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював встановлені фактичні обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині, що характеризують особу обвинуваченого, матеріали справи щодо речових доказів, процесуальних витрат, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого  ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 364 КК України - зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи, використовуючи службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, яке завдало істотної шкоди державним інтересам.
При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Також суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 364 КК України є нетяжким злочином.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, що підтверджується листом в/ч НОМЕР_1 від 27.03.2026 та платіжною інструкцією №921800068.1 від 26.03.2026.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що він раніше не судимий, одружений та такий, що має на утриманні одну малолітню дитину з інвалідністю, з вищою освітою, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 на посаді начальника групи планування, у званні "майор", за місцем праці характеризується позитивно, займаній посаді відповідає, на обліку в психолога та наркологічному кабінеті не перебуває, а згідно з долученої до матеріалів справи досудової доповіді щодо обвинуваченого, має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства.
При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкції ч. 1 ст. 364 КК України у виді пробаційного нагляду з позбавленням права обіймати певні посади, із штрафом, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та відповідає загальним засадам призначення покарання і не знаходить підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого, який вжитий на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 21.01.2026 у вигляді особистого зобов`язання необхідно залишити в силі до набрання вироком законної сили.
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази по справі слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.
Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 19.11.2025 - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.
Процесуальні витрати необхідно стягнути з обвинуваченого.
Керуючись ст. ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки з позбавлення права обіймати посади у фінансово-економічних підрозділах (службах) органів державної влади та місцевого самоврядування строком на 3 (три) роки, та зі штрафом у розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250,00 грн. (чотири тисячі двісті п`ятдесят гривень).
На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на обвинуваченого  ОСОБА_4 обов`язки:
1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.
Запобіжний захід відносно  ОСОБА_4 застосований на підставі ухвали слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 21.01.2026 у виді особистого зобов`язання залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 19.11.2025 - скасувати.
Речові докази: 
- оптичний носій інформації DVD-R диск із надписом «ПрАТ Київстар Вх. 23768, вих. 17494/з/КТ», на якому наявна інформація з ПрАТ «Київстар», оптичний носій інформації DVD-R диск із надписом «14244ВК», на якому наявна інформація з ТОВ «лайфселл», оптичний носій інформації DVD-R диск із надписом «20495084-ВБ» та серійним номером MFP603DG241909808B, на якому наявна інформація з АТ КБ «ПРИВАТБАНК», два флеш-носії інформації марки «Touch & Go» на 64 Gb, на якому наявна інформація з мобільного телефону «iPhone 15 Pro max», серійний номер НОМЕР_5 , IMEI: НОМЕР_6 , із сім картою мобільного оператора із абонентським номером НОМЕР_7 , оптичний диск з маркуванням «79К/-7918/5/КТ», на якому наявна інформація з ПрАТ «Київстар», оптичний носій інформації CD-R диск із надписом «ВХ 6988643-ВБ» та серійним номером CH3185CB2215197301, на якому наявна інформація з АТ КБ «ПРИВАТБАНК», оригінали документів: наказ по військовій частині №94 від 03.04.2024 на 30 арк.; наказ по військовій частині №227 від 14.08.2024 на 20 арк.; наказ по військовій частині №245 від 01.09.2024 на 12 арк.; наказ по військовій частині №280 від 02.10.2024 на 22 арк.; витяг з наказу №94 від 03.04.2024 на 1 арк.; витяг з наказу№227 від 14.08.2024 на 1 арк.; витяг з наказу №245 від 01.09.2024 на 1 арк.; витяг з наказу №280 від 02.10.2024 на 1 арк.; витяг з наказу №107 від 13.04.2024 на 1 арк.; витяг з наказу №100 від 06.04.2024 на 1 арк.; витяг з наказу №22 від 20.01.2025 на 1 арк.; витяг з наказу №189 від 21.07.2023 на 1 арк.; витяг з наказу №343 від 01.12.2024 на 1 арк.; витяг з наказу №189 від 21.07.2023 на 1 арк.; витяг з наказу №21 від 19.01.2025 на 1 арк.; рапорт на преміювання від 02.05.2024 на 3 арк.; наказ по військовій частині №522 від 03.05.2024 з додатками на 5 арк.; рапорт на преміювання від 01.06.2024 на 3арк.; наказ по військовій частині №681 від 02.07.2024 з додатками на 5 арк.; рапорт на преміювання від 01.08.2024 на 3 арк.; наказ по військовій частині №904 від 03.08.2024 з додатками на 5 арк.; рапорт на преміювання від 01.10.2024 на 1 арк.; наказ по військовій частині №1397 від 03.10.2024 з додатками на 5 арк.; рапорт на преміювання від 01.11.2024 на 1 арк.; наказ по військовій частині № НОМЕР_8 від 04.11.2024 з додатками на 5 арк.; рапорт на преміювання від 10.12.2024 на 3 арк.; рапорт ОСОБА_7 від 03.04.2024 на 1 арк.; рапорт ОСОБА_7 від 10.05.2024 на 1 арк.; рапорт ОСОБА_7 від 16.08.2024 на 1 арк.; наказ по військовій частині № НОМЕР_9 від 04.12.2024 з додатками на 2 арк. - залишити при матеріалах кримінального провадження від 12.03.2025 за №42025142410000109;
- мобільний телефон марки «iPhone 15», imei1: НОМЕР_10 ; imei2: НОМЕР_11 ; із встановленої сім картою НОМЕР_12 ; банківська заробітна картка «ПриватБанк» НОМЕР_2 ; документи із наявними підписами ОСОБА_6 , а саме: ультразвукове дослідження органів малого тазу на 1 арк.; консультативний висновок акушера гінеколога на 1 арк.; ультразвукове дослідження щитоподібної залоги на 1 арк.; договір про передачу тварини на утримання та догляд на 1 арк.; попередній план втручань та розрахунок вартості стоматологічної допомоги на 1 арк. - повернути за належністю обвинуваченому ОСОБА_4 ;
- ноутбук марки «DELL», ідентифікатор пристрою E0B08COB-2C78-4665-A3EC-0670851219BC - вважати повернутим за належністю обвинуваченому ОСОБА_4 згідно з заявою від 21.01.2026.
Стягнути з обвинуваченого  ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 103 492 (сто три тисячі чотириста дев`яносто дві) гривні 62 (шістдесят дві) копійки на залучення експертів під час проведення судово-економічної та судово-почеркознавчої експертиз.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вирок ухвалено 10.06.2026.

Суддя ОСОБА_1