Номер провадження 2/243/1502/2026
Номер справи 243/4048/26

РІШЕННЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

«11» травня 2026 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
Головуючого - судді Хаустової Т.А.,
за участю секретаря судового засідання – Чернікової Ю.К.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Бетонмаш» про розірвання трудового договору, -

В С Т А Н О В И В :

29 квітня 2026 року до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ПАТ «Бетонмаш» про розірвання трудового договору.
Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що ним 28 березня 2026 року було подано заяву про звільнення за власним бажанням. У зв`язку з тим, що діяльність підприємства тимчасово зупинена, заява була відправлена по пошті на юридичну адресу підприємства.
З позивачем зв`язались і пояснили, що старший генеральний директор ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а новий директор ще не призначений, тому звільнити ОСОБА_2 немає можливості.
Підсумовуючи, позивач просить розірвати трудовий договір між ОСОБА_2 та ПАТ «Бетонмаш» за власним бажанням 28 квітня 2026 року.
Зобов`язати відповідача внести запис до трудової книжки та видати наказ для пред`явлення в пенсійному фонді.
29 квітня 2026 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області було винесено Ухвалу про відкриття провадження та призначено розгляд справи в спрощеному порядку без виклику сторін на 11 травня 2026 року.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник відповідача ПАТ «Бетонмаш» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Не використав наданого Законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача (представника позивача), відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах справи доказами та ухвалити заочне Рішення.
Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги  ОСОБА_2 до ПАТ «Бетонмаш», підлягають задоволенню в повному обсязі з огляду на їх законність та обґрунтованість.
Судом встановлено, що відповідно до Трудової книжки серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 з 05 серпня 1988 року є працівником об`єднання «Бетонмаш».
Як зазначає позивач, 28 березня 2026 року ним було подано заяву про звільнення за власним бажанням. У зв`язку з тим, що діяльність підприємства тимчасово зупинена, заява була відправлена по пошті на юридичну адресу підприємства.
З позивачем зв`язались і пояснили, що старший генеральний директор ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а новий директор ще не призначений, тому звільнити ОСОБА_2 немає можливості. Факт смерті ОСОБА_3 підтверджений Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , в якому зазначено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
Згідно з ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставою для припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38,39).
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до закладу освіти; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.
Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо роботодавець не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору, чинив мобінг (цькування) стосовно працівника або не вживав заходів щодо його припинення, що підтверджено судовим рішенням, що набрало законної сили.
Згідно зі ст. 47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.
У постанові Верховного Суду від 25 листопада 2019 року у справі №201/1384/16-ц визнано ефективним і таким, що не суперечить закону спосіб захисту порушеного права шляхом припинення трудових відносин на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України.
Конституційний суд України у рішеннях від 07 липня 2004 року у справі №1-14/2004, від 16 жовтня 2007 року у справі №1-16/2007 та від 29 січня 2008 року у справі №1-5/2008 вказав, що визначене ст. 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом. Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей кожному для його реалізації.
Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Позивач має право на вільний вибір роботи, що включає право на розірвання трудового договору в порядку статті 38 КУпАП. Трудові відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені, проте позивач позбавлений можливості оформити припинення трудових відносин у встановленому законодавством порядку, що порушує його конституційні права. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.12, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги  ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Бетонмаш» про розірвання трудового договору – задовольнити повністю.

Розірвати трудовий договір між ОСОБА_4 та Приватним акціонерним товариством «Бетонмаш» за власним бажанням (стаття 38 Кодексу Законів про працю України) датою 28 квітня 2026 року.

Зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Бетонмаш» внести запис до трудової книжки ОСОБА_1 про розірвання трудового договору за власним бажанням та видати наказ для пред`явлення в пенсійному фонді.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового Рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового Рішення.

Заочне Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного Рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне Рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного Рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги Рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття Постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне Рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного Рішення або апеляційна скарга, або якщо Рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 11 травня 2026 року.

Головуючий:
суддя Слов`янського
міськрайонного суду      Т.А.Хаустова