ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1722/26 Справа № 214/3725/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Гринь Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 червня 2026 року м. Кривий Ріг 

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 травня 2026 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто судовий збір 665,60 грн.,
ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 травня 2026 року встановлено, що 31.03.2026 року о 03-58 годині в м. Кривий Ріг, Саксаганський район, вул. Вільної Ічкерії, буд. 4, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Субару НОМЕР_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння проводився в установленому Законом порядку за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест 6820 ARHJ-0016 результат огляду позитивний склав 0,99 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а ПДР, тобто скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить скасувати постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14 травня 2026 року у справі № 214/3725/26 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з не достатністю доказів складу адміністративного правопорушення, порушенням процесуальних процедур та порушенням процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що оскаржена постанова є незаконною, необґрунтованою, винесеною з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
Зазначає, що огляд на стан сп`яніння був проведений з порушенням встановленого порядку (відсутні свідки, йому не було надано для ознайомлення відповідні сертифікати на прилад Drager Alcotest 6820 ARHJ 0016). 
Звертає увагу, що поліцією було проігнорвано його прохання про медичний огляд, що є порушенням його прав і могло вплинути на достовірність результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
Вважає, що судом 1-ї інстанції було порушено вимоги ст. 268 КУпАП. Справу було розглянуто за його відсутності, хоча він і був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, але на його клопотання про зупинення провадження по справі у зв`язку з проходженням військової служби у Збройних Силах України судом 1-ї інстанції було відмовлено.
Звертає увагу, його стан військовослужбовця, його перебування на службі у ЗСУ, а також відсутність раніше притягнень до відповідальності, не були враховані судом належним чином як пом`якшуючі обставини.

Позиції сторін в суді :

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , повідомлена про день, час та місце розгляду його апеляційної скарги, в судове засідання не з`явився. Надав заяву на адресу суду про розгляд справи за його відсутності на підставі матеріалів, що знаходяться в справі.
Ураховуючи положення ст. 268 КУпАП, якою не передбачено обов`язкову участь особи щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, а також строк, протягом якого особу може бути притягнуто до відповідальності в разі доведення її вини, та з огляду на те, що апелянтом не надано на розгляд суду будь-яких нових доказів, вважаю за можливе здійснити розгляд даної справи за відсутності належним чином повідомленого ОСОБА_1 .

Висновки суду:

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
На підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оскарженою постановою встановлено, що 31.03.2026 року о 03-58 годині в м. Кривий Ріг, Саксаганський район, вул. Вільної Ічкерії, буд. 4, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Субару НОМЕР_2 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння проводився в установленому Законом порядку за допомогою газоаналізатора Драгер Алкотест 6820 ARHJ-0016 результат огляду позитивний склав 0,99 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР.
Відповідальність за порушення пункту 2.9 а ПДР передбачена статтею 130 КУпАП.
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобомособ і, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерствавнутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.
Відповідно до положень п. 2 розділу І зазначеної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно зі п.п. 3, 4 р. 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. А ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Положеннями п. 6 розділу І Інструкції встановлено, що огляд на стан сп`яніння, зокрема, проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі – спеціальні технічні засоби).
Згідно зі п. 7 розділу ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Пунктом 10 розділу ІІ Інструкції встановлено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.
Аналіз матеріалів даної справи свідчить, що суд 1-ї інстанції при її розгляді належним чином врахував зазначені вимоги закону та обґрунтовано прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Хоча ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі винним себе не визнав, його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних у справі доказами, дослідженими як судом першої інстанції, так і апеляційним судом, а саме: 
протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №628258 від 31.03.2026 р., що відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та яким зафіксовано час, місце та обставини вчинення правопорушення;
рапортом працівника патрульної поліції; 
направленням водія транспортного засобу до медичного закладу з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого стану сп`яніння;
актом огляду на стан сп`яніння Drager Alcotest 6820 ARHJ 0016, результат тесту склав 0,99 проміле;
відеозаписом, наданим працівниками патрульної поліції, відповідно до якого після зупинки транспортного засобу(03:58), та виявлення в ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, він добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогу газоаналізатора(04:02) та погодився з його результатом(04:18);
результатом тесту номер 1548 через спеціальний технічний пристрій Drager Alcotest 6820 ARHJ 0016, результат тесту склав 0,99 проміле.
Згідно наявних облікових баз, ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серія НОМЕР_3 .
Апеляційний суд вважає вказані докази належними, допустимими, які доповнюють один одного та підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Вирішуючи питання допустимості та належності зазначених доказів, апеляційний суд враховує положення ст. 251 КУпАП, відповідно до якої доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розгляд та надання оцінки всім доказам та їх джерелам, що фіксували обставини 31 березня 2026 року за участю ОСОБА_1 , здійснюється під час розгляду судом питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Оцінювати з погляду допустимості можна лише докази, тобто фактичні дані, на підставі яких встановлюються наявність чи відсутність фактів та обставин, важливих для ухвалення рішення, а не саме по собі джерело доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд у постанові від 11 липня 2023 року по справі №275/368/19.
Доводи апелянта, що працівниками поліції було порушено порядок проходження огляду водія на встановлення стану сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 не було надано для ознайомлення сертифікат відповідності на прилад Drager Alcotest 6820 ARHJ 0016, вважаю не обґрунтованими. З дослідженого відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 протягом всього часу спілкування з працівниками поліції вимог щодо його ознайомлення з сертифікатом проходження повірки технічного приладу Drager Alcotest 6820 ARHJ 0016 жодного разу не висловлював. Як вбачається з чеку-роздруківки приладу «Drager Alcotest 6820»,останнє калібрування здійснювалось 29.07.2025 року (а.с. 5).
Крім того, Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який набрав чинності 01.01.2016 року встановлено, що засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається.
Частиною 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01.01.2016 року.
Відповідно до листа (який є публічно доступним) заступника директора Українського медичного центру сертифікації МОЗ України № 45 від 18.01.2018 року на запит Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, використання медичних виробів «Газоаналізатори Alcotest Drager 6810», які були завезені та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення у період з 10.02.2010 року по 10.02.2015 року, є можливим, за умов додержання вимог щодо повірки (калібрування), що підтверджує вірність результатів вимірювання.
Зазначена інформація також вказана і в листі в.о. заступника генерального директора ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» № 28-10/60 від 04.04.2017 року.
Окрім того, порядок ведення реєстру затверджених типів засобів вимірювальної техніки затверджено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 13.07.2016 року № 1161.
Згідно з пунктами 3, 4 розділу І цього Порядку формування та ведення Реєстру забезпечуються науковим метрологічним центром державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (далі ДП «Укрметртестстандарт») шляхом внесення відомостей про затверджені типи ЗВТ та доповнень до них.
ДП «Укрметртестстандарт» забезпечує оприлюднення Реєстру на своєму веб-сайті. Інформація в Реєстрі є відкритою і загальнодоступною та розміщується у форматі, придатному для роздрукування.
З відомостей із зазначеного Реєстру вбачається, що на сьогодні газоаналізатори Alcotest…, Interlock…, виробництва Drager Safety AG Co… мають сертифікат перевірки типу UA.TR.001 101-17, виданий 05.10.2017 року, та який має строк дії до 05.10.2027 року. Жодних обмежень щодо виду газоаналізатору за номером не передбачено.
Отже, газоаналізатор «Drager Alcotest 6820», який був застосований працівниками поліції під час огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, дозволений МОЗ, має сертифікат перевірки зі строком дії до 2027 року та є спеціальним технічним засобом.
Доводи апелянта, що порядок проведення огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 було порушено, оскільки працівниками поліції було проігноровано його клопотання про проходження такого огляду в закладі охорони здоров`я через незгоду з результатом огляду на місці зупинки транспортного засобу, спростовуються дослідженими матеріалами справи та дослідженим відеозаписом.
Так, з відеозапису вбачається, що після зупинки транспортного засобу(Clip-0, починаючи з 03:58), та виявлення в ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, він добровільно погодився та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820 ARHJ 0016 (04:02) та погодився з його результатом (04:18). Крім того, з відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 намагався вирішити питання з працівниками поліції щодо не складання адміністративного матеріалу стосовно нього. Разом з тим, не заперечував факт вживання ним спритних напоїв, проте не вважав себе п`яним (Clip-0, починаючи з 04:04:56). Вимог щодо проходження огляду у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 не висував
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 не було надано будь-яких доказів на підтвердження своєї версії, тому такі доводи є необґрунтованими.
Видача ОСОБА_1 направлення на проходження огляду в закладі охорони здоров`я ніяким чином не спростовує встановлений результат огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та відсутність висловленої незгоди водія з таким результатом.
Враховуючи вищенаведені докази у їх сукупності, судом встановлено, що дослідженні під час судового розгляду докази повністю підтверджують ті обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному стосовно нього уповноваженою на те особою, і є безсумнівними доказами порушення ним п. 2.9 а ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Апеляційний суд вважає недоведеними доводи апелянта про те, що суддею першої інстанції було допущено спрощений підхід при розгляді справи, оскільки оскаржена постанова судді першої інстанції містить аналіз всіх наявних в матеріалах справи доказів, яким була надана повна та належна оцінка в оскарженій постанові. 
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.
Отже, місцевим судом зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст.130 КУпАП в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає положенням ст. ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення, є адекватним вчиненому і відповідає особі правопорушника.
Доводи ОСОБА_1 про порушення суддею 1-ї інстанції його права на захист, оскільки у справі за його клопотанням не було зупинено провадження, вважаю необґрунтованими. 
Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Звертаю увагу на те, що у КУпАП відсутня норма, яка б передбачала можливість зупинення провадження у справах про адміністративні правопорушення взагалі, в тому числі і з підстави знаходження особи на військовій службі.
За приписами ст.15 КУпАП за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху військовослужбовці, військовозобов`язані несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
Тобто, для військовослужбовців, які вчинили адміністративні правопорушення, пов`язані із порушенням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, не існує будь-яких виключень у процедурі притягнення до адміністративної відповідальності. А ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності саме за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху. 
Тим більш, що можливе припинення провадження тягло би сплив строків накладання адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП, що потягнуло би ухилення винних осіб від відповідальності, відсутність відповідного реагування держави на вчинення правопорушень, не виконання завдань провадження про адміністративні правопорушення, передбачених ст.1 КУпАП.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд не вбачає будь-яких порушень у не зупиненні провадження у справі до звільнення ОСОБА_1 з військової служби.
Ураховуючи вищенаведене, постанова суду 1-ї інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та скасування постанови судді 1-ї інстанції немає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 травня 2026 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Г.А. Гришин