Справа № 745/119/20
Провадження № 2-др/745/3/26 
Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2026 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі: 
головуючої судді Смаль І.А.
за участі секретаря Шуляр І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Сосниця заяву відповідача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу у цивільній справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Сосницька селищна рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В: 

До суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 , в якій він просить ухвалити додаткове рішення про стягнути з позивача витрат на правову допомогу, яка мотивована тим, що в  провадженні Сосницького районного суду Чернігівської області перебувала цивільна справа № 745/119/20, у якій він був відповідачем та йому надавалася правнича допомога адвокатом Загальцем О.М. на підставі договору про надання правової допомоги від 02.03.2020. Згідно з актом виконаних робіт від 17.10.2024 надано юридичні послуги вартістю 8 000 грн., які сплачені згідно квитанції до прибуткового касового ордеру від 03.03.2020. Рішенням Сосницького районного суду від 16.10.2024 у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 було відмовлено. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 07.07.2025 заяву його представника ОСОБА_3 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції у вказаній справі повернуто заявнику без розгляду.
Представник позивача адвокат Полуніна К.А. в поданих запереченнях просить відмовити у задоволенні клопотання, мотивуючим тим, що представником відповідача не було подано разом з відзивом попередній (орієнтовний) розрахунок сум судових витрат, не було заявлено клопотання відповідачем або представником відповідача про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу до закінчення судових дебатів, а також не надано належних доказів направлення заяви іншим учасникам справи. 
Відповідно до ч.3 ст.270 ЦПК України призначено судове засідання без повідомлення сторін.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява про винесення додаткового рішення задоволенню не підлягає зі слідуючих підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.

Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч. 5 ст. 270 ЦПК України).

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Також приписи частини другої ст.141 ЦПК України передбачають, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Таким чином, наведені процесуальні норми вказують на те, що при поданні доказів розміру витрат на професійну правничу допомогу, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, мають бути дотримані наступні дві умови:

- докази повинні бути подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду;

- до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила заяву про те, що такі докази будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Процесуальний закон не визначає конкретних вимог щодо змісту та форми такої заяви, зокрема не вказує на те, що вона повинна бути зроблена лише у письмовій формі, а також, що така заява має бути зроблена на певній процесуальній стадії. Закон лише встановлює граничний строк звернення із заявою - до закінчення судових дебатів (постанови Верховного Суду від 27 січня 2022 року у справі № 921/221/21, від 31 травня 2022 у справі № 917/304/21, від 24 січня 2023 року у справі № 922/4022/20).

Право сторони, яка має намір отримати за результатами розгляду спору по суті відшкодування витрат на професійну правничу допомогу за рахунок іншої сторони, керуючись положеннями статей 124,129 ГПК України (аналогічні положення закріплені й у статтях 134, 141 ЦПК України), кореспондується з її обов`язками: по-перше, зазначити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести у зв`язку із розглядом справи у першій заяві по суті спору; по-друге, заявити про це до закінчення судових дебатів у справі; по-третє, подати до суду докази на підтвердження розміру таких витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (пункт 1.20 постанови Верховного Суду від 19 липня 2021 року у справі № 910/16803/19).

У постанові від 31 липня 2024 року у справі №916/2929/22 Верховний Суд наголосив на різниці між заявою про стягнення судових витрат та заявою про намір подати докази понесення судових витрат, про яку йдеться у частині 8 статті 129 ГПК України (аналогічна норма міститься у частині 8 статті 141 ЦПК України). У вказаній нормі йдеться не про заяву про стягнення витрат, а саме про те, що розмір цих витрат встановлюється на підставі доказів, поданих або до закінчення судових дебатів у справі, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Тому, ключовим є те, коли саме особа, яка має намір стягнути судові витрати, подала до суду докази та які дії для цього вчинила.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Важливою складовою принципу верховенства права є принцип правової визначеності.

З урахуванням принципу правової визначеності, заявою про розподіл витрат на правову допомогу в розумінні частини восьмої статті 141 та частини першої статті 246 ЦПК України є усне чи письмове клопотання сторони до закінчення судових дебатів у справі про розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу з доказами на їх підтвердження або із заявою про намір подати докази на підтвердження цих витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Протилежне тлумачення розуміння частини восьмої статті 141 та частини першої статті 246 ЦПК України суперечить принципу правової визначеності та посягає на гарантоване державою верховенство права.

Також суд ураховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 10 січня 2024 року у справі № 285/5547/21 (провадження № 61-4799св23), де зазначено, що у випадку, якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі. У разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Підстави для розподілу судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті, і з цим пов`язується ухвалення додаткового рішення в цій частині.

Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
В судовому засіданні встановлено, що 16.10.2024 було ухвалено рішення у справі №745/119/20 за позовною заявою  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Сосницька селищна рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою. У задоволенні позовних вимог було відмовлено.
30.10.2024 ухвалено додаткове рішення, яким стягнуто зі  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у справі в розмірі 5000,00 грн.
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 07.07.2025 рішення Сосницького районного суду Чернігівської області від 16 жовтня 2024 року, залишино без змін. Додаткове рішення Сосницького районного суду Чернігівської області від 30 жовтня 2024 року - скасовано.
При цьому Чернігівський апеляційний суд в обрунтуваннях скасування додаткового рішення зазначив, що копія заяви представника відповідача про стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, в порушення вимог статті 183 ЦПК України, не направлялася стороною відповідача іншим учасникам справи. Враховуючи наведені вище приписи законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що за даних обставин, вказана заява мала бути повернута судом першої інстанції заявнику без розгляду.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2024 року у справі № 346/2744/21 зазначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, які підтверджують розмір понесених нею судових витрат, до закінчення судових дебатів, суд за її заявою, поданою до закінчення судових дебатів, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 1 ст. 246 ЦПК України). Якщо сторона з поважних причин не могла подати такі докази до закінчення судових дебатів та подає їх разом із відповідною заявою після ухвалення рішення по суті позовних вимог, вона повинна обґрунтувати поважність причин їх неподання. У разі відсутності такого обґрунтування або визнання причин неповажними суд відмовляє у задоволенні заяви про стягнення витрат.
В судовому засіданні встановлено, що відповідач подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення 01.05.2026 року. 
Заява про ухвалення додаткового рішення була направлена позивачу з описом вкладення .
Однак дана заява була подана поза межами п`ятиденного строку після ухвалення рішення суду, з клопотанням про поновлення пропущеного строку, з наведенням поважних причин, відповідач не звертався.
Крім того, відповідач до ухвалення рішення не подав суду докази на підтвердження понесення ним судових витрат на правничу допомогу, не повідомив про намір подати докази на підтвердження їх розміру після ухвалення судового рішення протягом встановленого строку.
За встановлених обставин суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. 133,134,141,270 ЦПК України, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви відповідача  ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу у цивільній справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Сосницька селищна рада про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.
Ухвала може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення. 
Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І.А.Смаль