Справа № 420/35542/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2026 року м. Одеса

Одеський кружний адміністративний суд у складі судді Хлімоненкової М.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «ЛЕГРАНД» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання зареєструвати податкову накладну,

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного підприємства «ЛЕГРАНД» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України, про визнання протиправним та скасування рішення, у якому позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №13322773/37351522 від 30.09.2025 року про відмову в реєстрації податкової накладної №11 від 08.11.2024 року; зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подану Приватним підприємством «ЛЕГРАНД» податкову накладну № 11 від 08.11.2024 року - датою її подання на реєстрацію.
Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказує про протиправність прийнятого рішення. Звертає увагу, що надав всі передбачені законодавством документи, які свідчать про здійснення господарських операцій, що є підставою для складання та реєстрації податкової накладної, у зв`язку з чим контролюючий орган не мав правових підстав для відмови у реєстрації поданої податкової накладної. При цьому, в оскаржуваному рішенні про відмову в реєстрації податкової накладної відповідачем чітко не зазначено підставу для відмови в реєстрації податкової накладної позивача в Єдиному реєстрі податкових накладних, як і не зазначено конкретно документів, відсутність яких не дала можливості прийняти рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Таким чином, прийняте контролюючим органом рішеннями про відмову у реєстрації податкової накладної є протиправним та такими, що підлягає скасуванню, а податкова накладна такою, що підлягає реєстрації датою її отримання.
Також, просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати у вигляді сплаченого за подання цього позову судового збору та витрат на правничу допомогу (5000 грн).
Ухвалою суду від 23.10.2025 відкрито провадження у даній справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Відповідачем ГУ ДПС в Одеській області було подано відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову мотивуючи тим, що оскаржуване позивачем рішенням Комісії є повністю обґрунтованим, правомірним, прийнятим у відповідності до законодавчих вимог та з передбачених законом підстав.
Відповідач зазначає, що рішення комісії про відмову в реєстрації податкової накладної було прийнято у зв`язку з наданням платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства. Зокрема, товарно-транспортні накладні, надані Позивачем на розгляд комісії регіонального рівня, не відповідають вимогам наказу Міністерства транспорту України «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» від 14.10.1997 № 363 (в редакції від 12.07.2019), а саме підпункту 11.1 пункту 11 Правил оформлення документів на перевезення Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, зокрема у наданих товарно-транспортних накладних відсутній підпис водія/експедитора, підписи відповідальних осіб в графі «вантажно-розвантажувальні операції», а також графа «вантажно-розвантажувальні операції» не містить відомостей (перевізник – ТОВ «ЛЮМ`ЄР УКРАЇНА», ТЗ – ХЮНДАЙ ВН0195ОО. Дані про такий ТЗ у 20-ОПП відсутні, техпаспорт не наданий). Належне оформлення цього документа є доказом переміщення товару. Суттєві недоліки в його виготовленні, можуть породжувати сумнів щодо реальності господарської операції. З урахуванням вищезазначеного, можна зробити висновок, що на момент винесення оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН, Позивач не виконав вимоги ПК України та Порядку № 520 щодо підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної, і саме з цих підстав контролюючий орган відмовив у реєстрації податкової накладної.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, повідомляє, що чинним законодавством повноваження щодо реєстрації ПН після зупинення наразі покладені на Державну податкову службу.
Також у своїх доводах відповідач вказує і на не співмірність заявлених позивачем до відшкодування судових витрат у вигляді правничої допомоги, оскільки, на його думку, розмір гонорару адвокату з урахуванням категорії справи та витраченого часу адвокатом, є завищеним і не відповідає ринковим цінам на адвокатські послуги.
Від Державної податкової служби України до суду не надійшло відзиву на позовну заяву ПП «ЛЕГРАНД». Державна податкова служба України отримала ухвалу суду від 23.10.2025 в електронному вигляді 23.10.2025 (20:58).
Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, викладені сторонами у заявах по суті справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.
Приватне підприємство «ЛЕГРАНД» код ЄДРПОУ 37351522, зареєстроване у Єдиному державному реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, перебуває на обліку платників податків у ГУ ДПС в Одеській області, є платником ПДВ.
Основними видами діяльності Підприємства є: 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.71 Роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах; 71.11 Діяльність у сфері архітектури; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля .
07.11.2024 між позивачем (продавець) та ТОВ «НАВЕКАСТРОЙ» (покупець) укладений Договір купівлі-продажу № 0711/24, відповідно до п.1.1 якого на умовах даного договору продавець зобов`язується передати у власність покупцеві щебінь щільний природній (гранітний) різних фракцій та видів, пісок з відсівів дроблення гірських порід (гранітів) для будівельних робіт різних фракцій та видів, порошок мінеральний неактивований (наповнювач) МП І для асфальтобетонних сумішей, суміші щебенево-пісчані з гірських порід (гранітів) для будівельних робіт, що відповідають вимогам державних стандартів України, найменування та одиниці виміру яких Сторони визначають у специфікації, що є невід`ємною частиною цього Договору з моменту її підписання Сторонами.
На виконання умов вказаного Договору, 08.11.2024 постачальник ПП «ЛЕГРАНД» на ім`я покупця ТОВ «НАВЕКАСТРОЙ» виписало видаткову накладну №45 щодо продажу щебеню 5*20 у кількості 57,9т, загальною вартістю 47188,50 грн (з яких 7864,75 грн ПДВ).
За правилом першої події, а саме за фактом реалізації згідно зазначеної вище видаткової накладної від 08.11.2024 №45, позивачем сформовано та направлено на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну №11 від 08.11.2024 щодо продажу ТОВ «НАВЕКАСТРОЙ» щебеню на підставі договору купівлі-продажу від 07.11.2024 №0711/24, у кількості 57,9т на загальну суму з ПДВ – 47188,50 грн.
Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою КМ України №1165 від 11.12.2019, реєстрацію податкової накладної ПП «ЛЕГРАНД» №11 від 08.11.2024 було зупинено, що підтверджується Квитанцією №1, з таких підстав: Обсяг постачання товару/послуги 2517, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Додатково повідомлено: показник "D"=7.5787%, "Рпоточ"=36789.08».
Також, у вказаній квитанції, Підприємству контролюючим органом було запропоновано надати пояснення і копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: пояснення та копії документів (договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання / придбання товарів / послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством; інші документи, що підтверджують інформацію, зазначену у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі), достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.
Позивач склав та направив на розгляд Комісії 26.09.2025 повідомлення №40 про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної/розрахунку коригування, реєстрацію якої зупинено - №11 від 08.11.2025, до яких були додані відповідні пояснення Підприємства щодо підстав для складання та направлення на реєстрацію ПН №11 від 08.11.2025 по взаємовідносинам з ТОВ «НАВЕКАСТРОЙ» та копії первинних документів.
У своїх поясненнях позивач зокрема вказував, що податкова накладна № 11 від 08.11.2024 року, реєстрація якої була зупинена, сформована на підставі договірних відносин між ПП «ЛЕГРАНД» та ТОВ «НАВЕКАСТЮЙ» (код ЄДРПОУ: 38721674), та була сформована на підставі реалізації товару, що підтверджується видатковою накладною № 45 від 08.11.2024 року, «за правилом першої події».
Щодо питання зазначеного в квитанції/рішенні про зупинення реєстрації податкової накладної, а саме, що обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, у своїх поясненнях підприємство зазначало, що ПП «ЛЕГРАНД» фактично поставляє Товар (щебінь фр.5-20), який купує у ТОВ «ЕМКО ЕНТЕРПРАЙЗ» за Договором купівлі-продажу № 795 від 08.11.2024 року, у ПП «СТРОЙТЕХГРАД» за Договором поставки № 97/1-2024 від 08.11.2024 року та у ТОВ «ЛЕОН-БІЛДІНГ» за Договором поставки № 8/11-24 08.11.2024 року. Поставка товару TOB «ЕНКО ЕНТЕРПРАЙЗ», ПП «СТРОЙТЕХГРАД» та ТОВ «ЛЕОН- БІЛДІНГ» Приватному підприємству «ЛЕГРАНД» підтверджується, зокрема, видатковими накладними: № 3619 від 08.11.2024 року; №3632 від 11.11.2024 року; №139 від 08.11.2024 року; № 140 від 11.11.2024 року; № 6459 від 08.11.2024 року; №6505 від 11.11.2024 року. Оплата за отриманий від ТОВ «ЕНКО ЕНТЕРПРАЙЗ» товар була здійснена на загальну суму 89 165,54 грн., що підтверджується Випискою за рахунком за період 01.11.2024 по 30.11.2024 року. Оплата за отриманий від ПП «СТРОЙТЕХГРАД» товар була здійснена на загальну суму 144 659,34 грн., що підтверджується Випискою за рахунком за період 08.11.2024 по ЗОЛ 1.2024 року (додається). Оплата за отриманий від ТОВ «ЛЕОН-БІЛДІНГ» товар була здійснена на загальну суму 229 472,60 грн., що підтверджується Випискою за рахунком за період 08.11.2024 по30.11.2024 року. Отже, на день продажу Товариству з обмеженої відповідальності ТОВ «НАВЕКАСТЮЙ» товар придбався Приватним підприємством «ЛЕГРАНД» у ТОВ «ЕНКО ЕНТЕРПРАЙЗ», ПП «СТРОЙТЕХГРАД» та ТОВ «ЛЕОН-БІЛДІНГ» у відповідних кількостях, що підтверджується видатковими накладними. Перевезення товару здійснювалося ТОВ «ЕНКО ЕНТЕРПРАЙЗ», ПП «СТРОЙТЕХГРАД» та ТОВ «ЛЕОН-БІЛДІНГ» на умовах СРТ (доставка Покупцю - ПП «ЛЕГРАНД») в рамках укладених Договорів купівлі-продажу (поставки). Факт перевезення товару підтверджується доданими до пояснень товарно-транспортними накладними.
Разом з поясненнями Підприємством позивача були надані наступні первинні документи, які позивач вважав достатніми для підтвердження інформації, відображеної у поданій на реєстрацію податковій накладній, копії яких також додані до позовної заяви: Податкова накладна № 11 від 08.11.2024 року, Квитанція № 9368743978 від 05.12.2024 року, Договір купівлі-продажу № 0711/24 від 07.11.2024 року, Видаткова накладна № 45 від 08,11.2024 року (перша подія), Видаткова накладна № 43 від 08.11.2024 року, Видаткова накладна № 44 від 08.11.2024 року, Видаткова накладна № 46 від 08.11.2024 року, Видаткова накладна № 47 від 11.11.2024 року, Видаткова накладна № 48 від 11.11.2024 року, Видаткова накладна № 49 від 11.11.2024 року, Видаткова накладна №3619 від 08.11.2024 року, Видаткова накладна № 3632 від 11.11.2024 року; Видаткова накладна № 139 від 08.11.2024 року; Видаткова накладна № 140 від 11.11.2024 року; Видаткова накладна № 6459 від 08.11.2024 року; Видаткова накладна № 6505 від 11.11.2024 року, ОСВ 361 ТОВ «НАВЕКАСТГОЙ», ОСВ 281 ПП «ЛЕГРАНД», Договір купівлі-продажу 795 від 08.11.2024 року, Договір поставки № 97/1-2024 від 08.11.2024 року, Договір поставки № 8/11-24 08.11.2024 року, Товарно-транспортна накладна № 163 від 11.11.2024, Товарно-транспортна накладна № 164 від 11.11.2024, Товарно -транспортна накладна № 165 від 11.112024, Товарно-транспортна накладна № 166 від 11.11.2024, Товарно-транспортна накладна № 167 від 11.11.2024, Товарно-транспортна накладна № 168 від 11.11.2024, Товарно-транспортна накладна МІ 169 від 11.11.2024, Товарно-транспортна накладна № 170 від 11.11.2024, Товарно-транспортна накладна № 172 від 11.11.2024, Товарно-транспортна накладна № 161 від 08.112024, Товарно-транспортна накладна № 162 від 08.11.2024, Товарно-транспортна накладна № 173 від 11.11.2024, Товарно-транспортна накладна 178 від 11.11.2024, Товарно-транспортна накладна М 179 від 11.11.2024, Товарно-транспортна накладна М 180 від 11.112024, Товарно-транспортна накладна № 181 від 11.11.2024, Товарно-транспортна накладна № 182 від 11.11.2024, Товарно-транспортна накладна № 183 від 11.11.2024, Товарно-транспортна накладна № 174 від 08.11.2024, Товарно-транспортна накладна №175 від 08.11.2024, Товарно-транспортна накладна №176 від 11.11.2024, Товарно-транспортна накладна №177 від 11.11.2024, ОСВ 631 ПП «СТРОЙТЕХГРАД», ОСВ 631 ТОВ «ЛЕОН-БІЛДІНГ», ОСВ 631 ТОВ «ЕНКО ЕНТЕРПРАЙЗ» та відповідні виписки за рахунками.
За результатами розгляду документів позивача, комісією регіонального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, прийнято рішення від 30.09.2025 № 13322773/37351522, яким відмовлено у реєстрації в ЄРПН податкової накладної Підприємства №11 від 08.11.2024, у зв`язку із наданням платником податків копій документів, що складених/оформлених із порушенням законодавства. Додаткова інформація (зазначити конкретні документи): первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), утому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні.
Не погоджуючись з прийнятим відповідачем рішенням, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи відповідають вони встановленим ч.2 ст.2 КАС України вимогам.
Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із підпунктами «а», «б» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до п.201.7 ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на рахунок у банку/небанківському надавачу платіжних послуг як попередня оплата (аванс).
Згідно приписів п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п.201.1 цієї статті та/або п.192.1 ст.192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до п.201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165 затверджений Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок №1165 у редакції, чинній на момент зупинення реєстрації спірної податкової накладної).
За визначенням пункту 2 Порядку №1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.
Згідно із пунктами 7 та 8 Порядку №1165, у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.
Відповідно до п.10 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
Згідно з пунктом 11 Порядку № 1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12 грудня 2019 р. № 520.
Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (п.25 Порядку № 1165).
Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України №520 від 12.12.2019 (далі - Порядок №520).
Як визначено п.п.2-4 Порядку №520, рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, приймають комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі територіальних органів ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у терміни, визначені пунктом 9 цього Порядку, та надсилає його платнику податку на додану вартість (далі - платник податку) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» і «;Про електронні довірчі послуги».
У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Пунктом 5 Порядку №520 визначено перелік документів, які платник податку, який склав податкову накладну / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, може подати для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації таких податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, а саме: договори, контракти, довіреності, акти на оформлення повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг), розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків, тощо.
Вжите у наведеній нормі словосполучення "може подати" свідчить про те, що у кожному окремому випадку перелік таких документів є індивідуальним та залежить від критерію ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної в Реєстрі.
Пунктом 6 Порядку №520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.
Відповідно до п.п.9, 10 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
За результатами розгляду поданих письмових пояснень та копій документів комісія регіонального рівня протягом 5 робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку:
- або приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку;
- або надсилає повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування;
- або приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у разі надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства, та надсилає його платнику податку засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронні довірчі послуги» за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.
Враховуючи приведені вище норми, оцінюючи доводи сторін у справі, суд зазначає що дійшов висновку, що чинними нормативно-правовими актами визначено вичерпний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних.
Так, за обставинами даної справи, ПП «ЛЕГРАНД» направило на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну №11 від 08.11.2024, виписану на адресу на ТОВ «НАВЕКАСТРОЙ» на загальну суму з урахуванням ПДВ 47188,50 грн за фактом реалізації товару, що підтверджується видатковою накладною №45 від 08.11.2024.
Відповідно до отриманої позивачем Квитанції, реєстрація спірної накладної від 08.11.2024 №11 була зупинена на підставі п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій та зазначено, що обсяг постачання товару/послуги 2517 дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання.
При цьому, позивачу було запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Між тим, без будь-якої конкретизації які саме документи мав надати платник.
Суд враховує, що критерії ризиковості здійснення операцій визначено у додатку 3 до Порядку №1165 та у п.1 зазначено, що таким критерієм є: Обсяг постачання товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовним кодом такого товару, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі за відсутності такого товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовного коду товару у врахованій таблиці даних платника податку.
З огляду на викладене, суд звертає увагу, що зупинення реєстрації ПН за пунктом 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій відбувається у разі якщо обсяг постачання дорівнює або перевищує товарні залишки.
Таким чином, у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, контролюючий орган має витребувати від платника документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів у реальності господарської операції, вказавши які саме аспекти належить висвітити платнику податків у своїх поясненнях.
Зміст переліку документів, встановлений п.5 Порядку №520 свідчить про те, що він є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, тобто узгоджуватися з вимогами, як п.185.1 ст.185, так і п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України.
Відтак, контролюючий орган повинен при зупиненні реєстрації податкової накладної не лише запропонувати надати документи, а навести їх конкретний перелік, з урахуванням змісту (суті) господарської операції по якій складено таку податкову накладну, оскільки в п.5 Порядку №520 наведений приблизний та не вичерпний перелік документів необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено.
Однак, з квитанції про зупинення реєстрації спірної податкової накладної ПП «ЛЕГРАНД» вбачається, що відповідач не визначав конкретного переліку документів, які повинен був надати на розгляд Комісії платник.
Надіслана позивачу квитанція містила загальну вимогу щодо надання пояснень та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, без конкретизації переліку документів, необхідних для її реєстрації, у зв`язку із чим позивач надав ті документи, які вважав достатніми та такими, що повністю підтверджують правомірність складання та направлення на реєстрацію податкової накладної, щодо реєстрації якої виник цей спір, підтверджують інформацію стосовно відображеної у податковій накладній господарської операції.
Проте, незважаючи на надані платником пояснення та копії первинних документів, Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС в Одеській області було прийняте оскаржуване рішення, дослідивши яке суд зазначає, що у контролюючого органу станом на час його прийняття не було зауважень щодо повноти наданих документів.
Підставою ж для прийняття оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної Комісія зазначила: надання платником податків копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства та вказала таку додаткову інформацію: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні.
Між тим, на думку суду такі підстави прийнятого Комісією рішення є необґрунтованими, оскільки стосовно жодного конкретного із, наданих платником податків на розгляд Комісії, первинних документів у оскаржуваному рішенні персоніфіковано не вказано будь-якої невідповідності вимогам законодавства, та не вказано яким саме вимогам не відповідають надані платником документи.
На думку суду, застосована відповідачем в оскаржуваному рішенні підстава для відмови у реєстрації податкової накладної позивача мала бути достатньо конкретизована, шляхом зазначення які конкретно документи, що надавались Товариством до контролюючого органу (із зазначенням їх реквізитів) складені з порушенням та вказівки безпосередньо на норми законодавства, які на думку податкової були порушені при їх складанні.
Втім, в даному випадку, відповідач лише вдався до визначення загальної підстави у кожному з прийнятих рішень, які оскаржує позивач, без жодного дослідження наданих документів в цілому та суті господарської операцій, по якій була складена платником направлена на реєстрацію в ЄРПН податкова накладна.
В оскаржуваному рішенні, в додатковій інформації, відповідач вказав перелік неконкретизованих документів, що своєю чергою не дає змоги встановити належність перелічених документів до позивача, позаяк такий перелік є загальним.
Суд оцінює критично посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на те, що Товарно-транспортні накладні, надані Позивачем на розгляд комісії регіонального рівня, не відповідають вимогам наказу Міністерства транспорту України «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» від 14.10.1997 №363 (в редакції від 12.07.2019), а саме підпункту 11.1 пункту 11 Правил оформлення документів на перевезення Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, зокрема через відсутність у таких підпису водія/експедитора, підписів відповідальних осіб в графі «вантажно-розвантажувальні операції», а також графа «вантажно-розвантажувальні операції» не містить відомостей (перевізник – ТОВ «ЛЮМ`ЄР УКРАЇНА», ТЗ – ХЮНДАЙ ВН0195ОО. Дані про такий ТЗ у 20-ОПП відсутні, техпаспорт не наданий), оскільки у самому рішенні не зазначено про те, що це стало підставою для його прийняття.
На думку суду, позивачем були надані первинні документи на підтвердження правомірності складання та направлення на реєстрацію податкових накладних №11 від 08.11.2024, які підтверджують інформацію про господарські операції, відображені у цих ПН. На переконання суду, з наданих позивачем первинних документів вбачається (можливо встановити) зміст і обсяг господарської операції, по якій було складено та направлено на реєстрацію податкову накладну. Таким чином, суд вважає підтвердженою наявність у позивача правових підстав для оформлення та подання для реєстрації указаних вище податкових накладних.
Відповідач, ані під час прийняття оскаржуваного рішення про відмову у реєстрації податкової накладної, ані під час розгляду даної справи, не спростував можливості встановити з, наданих платником податку, документів зміст та обсяг відображеної у цій податковій накладній господарської операцій.
Відповідачем не надано достатніх, достовірних та допустимих доказів на підтвердження того, що господарська операція, за результатами якої позивачем складено зазначену вище ПН №11 від 08.11.2024 носить характер ризикової.
Зі змісту оскаржуваного рішення, вбачається, що фактично надані платником документи не були враховані Комісією під час прийняття оскаржуваних рішень, належним чином не розглядались та не досліджувались з метою вирішення питання щодо реєстрації податкової накладної, адже не зазначено належного обґрунтування мотивів, з яких було прийнято оскаржувані рішення та з яких контролюючий орган фактично не врахував пояснення та документи, надані на пропозицію податкового органу разом з повідомленням.
Суд також звертає увагу, що загальними вимогами, яким повинен відповідати акт індивідуальної дії, як акт правозастосування, є його обґрунтованість, конкретність та вмотивованість. В разі незазначення в індивідуальному акті підстав його прийняття (фактичних і юридичних), чітких та зрозумілих мотивів його прийняття такий акт не може вважатися правомірним.
Окрім того, враховуючи послідовну практику застосування Верховним Судом норм законодавства у справах за аналогічними правовідносинами (у постановах від 12 листопада 2019 року у справі № 816/2183/18, від 18 лютого 2020 року у справі №360/1776/19, від 27 квітня 2020 року у справі № 360/1050/19, від 18 червня 2020 року у справі № 824/245/19-а) суд вважає за доцільне також наголосити, що при реєстрації податкової накладної фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями. В свою чергу, здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Згідно правової позиції Верховного суду, викладеної у постанові від 07.12.2022р. по справі №500/2237/20, приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.
Підсумовуючи усе викладене вище, зважаючи на наявність у ПП «ЛЕГРАНД» передбачених законодавством документів, які надавались на розгляд Комісії та засвідчують, поза розумним сумнівом, проведення господарської операції між позивачем та контрагентом по якій було складено податкову накладну №11 від 08.11.2024, а також враховуючи, що їх достатність для здійснення реєстрації цієї податкової накладної та відповідність вимогам законодавства не спростовано відповідачем, суд вважає, що у Комісії не було правових підстав для прийняття оскаржуваного рішення.
Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, за наслідками судового розгляду справи, суд приходить до висновку, що відповідач не довів правомірності прийняття оскаржуваного рішення, відтак позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування спірного рішення є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою КМУ №1246 від 29.12.2010, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:
прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;
набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);
неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку.
Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.
Відтак, з огляду на встановлену судом відсутність у контролюючого органу правових підстав для відмови у реєстрації ПН №11 від 08.11.2024, а також виходячи з приписів п.20 Порядку №1246, суд вбачає наявними підстави для зобов`язання ДПС України, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначену вище податкову накладну, датою їх первісного подання до ЄРПН.
Задоволення вказаної вимоги, на переконання суду, є дотриманням судом гарантій на те, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, будуть відновлені.
Законодавством не передбачений інший ефективний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінний від зобов`язання органу ДПС зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, у зв`язку з чим у цій частині вимоги позову також є обґрунтованими та піддягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Враховуючи те, що за наслідками розгляду справи суд прийшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, наявні передбачені КАС України підстави для відшкодування позивачу понесених ним витрат зі сплати судового збору, які були сплачені позивачем за подання цього позову до суду у розмірі 2422,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., суд зазначає наступне (відповідна заява зроблена у позовній заяві).
З матеріалів справи вбачається, що 17.05.2024 року між адвокатом Ушаковим Олексієм Олександровичем, що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, з однієї сторони та ПП «ЛЕГРАНД», з другої сторони уклали договір про надання правової допомоги № 17/05-У. 
Предмет договору: адвокат зобов`язується надати правову (правничу) допомогу, в тому числі, за окремими дорученнями Клієнта.
Правова допомога та юридичні послуги полягають в: збиранні та правовому аналізі інформації, ознайомленні з документами та матеріалами, в т.ч. наданими Клієнтом. з метою формування правової позиції з питань, визначених Клієнтом; наданні усних та письмових консультацій та роз`яснень щодо правових питань; представництві інтересів Клієнта в судах всіх інстанцій, перед третіми особами будь-якої організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, перед органами державної влади та місцевого самоврядування та їх структурними одиницями; складанні листів, запитів, договорів, інших документів на замовлення Клієнта; правова допомога та юридичні послуги можуть надаватись в інших формах та видах.
09.10.2025 року укладено додаткову угоду №21 до договору про надання правової допомоги № 17/05-У від 17.05.2024 року.
Згідно додаткової угоди представник позивача надає такі послуги: ознайомлення з наданими документами; надання клієнту юридичної консультації та щодо перспектив судової справи; складання позовної заяви з урахуванням обставин справи та наданих документів та доказів; підготовка додатків до позовної зави у необхідній кількості примірників; участь адвоката у судових засіданнях, підготовка клопотань, заяв тощо.
Вартість послуг за надання правничої допомоги визначена у розмірі 5000 грн.
20.10.2025 сторонами Договору складено та підписано акт наданих послуг, згідно якого, у зв`язку із розглядом даної справи позивачу були надані послуги правничої допомоги по зазначеному вище договору адвокатом Ушаковим О.О. на загальну суму 5000 грн, зокрема: ознайомлення з наданими замовником документами з метою написання позову та вивчення законодавства та судової практики з аналогічних справ – 1 годин – 1000 грн; надання клієнту юридичної консультації та щодо перспектив судової справи – 0,5 год – 500 грн; складання позовної заяви з урахуванням обставин справи та наданих замовником документів та доказів – 3 год – 3000 грн; підготовка додатків до позовної заяви у необхідній кількості примірників – 0,5 год. – 500 грн. Всього на загальну суму 5000 грн.
Позивачем було сплачено послуги адвоката з надання правничої допомоги, що підтверджується рахунком на оплату №34 від 17.10.2025 та платіжною інструкцією №253 від 17.10.2025.
Надані документи свідчать, що позивачем дійсно понесено витрати на правничу допомогу у зв`язку із розглядом цієї справи в суді І інстанції.
Разом з цим, суд звертає увагу, що згідно ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. 
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно висновку Верховного Суду, висвітленого у Постанові від 15.05.2018 року у справі №821/1594/17, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477- IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обгрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії'' (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява№ 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).
У пункті 269 Рішення з цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обгрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями). 
Згідно п.1 ч. 5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має з`ясувати, чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, тощо (ч.9 ст.139 КАС України). 
Відповідно до ч.ч.7,9 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Вимоги ч.7 ст.139 КАС України позивачем дотримані.
Разом з цим, у розумінні ч.5-7 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
ГУ ДПС в Одеській області у відзиві на позов висловлює позицію стосовно не співмірності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000грн.
Згідно ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Суд зауважує, що загалом, перелічені у Акті від 20.10.2025 послуги охоплюються однією - складання та подання до суду позову.
З урахуванням викладеного, оцінивши заявлені до відшкодування витрати позивача, враховуючи те, що дана справа не є справою значної складності, суд, з урахуванням категорії та складності справи, вважає що розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 5000грн. є непропорційним до предмету спору та обсягу наданих адвокатом послуг. Суд вважає розумними для цілей розподілу між сторонами, враховуючи реальність надання послуг адвоката, розмір понесених витрат на правничу допомогу у сумі 3000грн. 
Відтак, за висновком суду, витрати на професійну правничу допомогу лише у сумі 3000грн. підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС в Одеській області (спір в суді виник у зв`язку із прийняттям протиправного рішенням саме цим відповідачем) згідно ч.1 ст.139 КАС України.
На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов Приватного підприємства «ЛЕГРАНД»- задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №13322773/37351522 від 30.09.2025 року про відмову в реєстрації податкової накладної №11 від 08.11.2024 року.
Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну Приватного підприємства «ЛЕГРАНД» №11 від 08.11.2024, датою її фактичного подання.
Стягнути на користь Приватного підприємства «ЛЕГРАНД» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області судовий збір у розмірі 2422,00грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Приватне підприємство «ЛЕГРАНД» код ЄДРПОУ 37351522, адреса: вул..Середня, 83/1, офіс 32, м.Одеса, 65005.
Відповідачі:
Головне управління ДПС в Одеській області, код ЄДРПОУ ВП 44069166, адреса: вул. Семінарська, 5, м.Одеса, 65044.
Державна податкова служба України, код ЄДРПОУ 43005393, адреса: Львівська площа, 8, м.Київ, 04053.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА