Справа №579/1110/25 	Головуючий у суді у 1 інстанції -  ОСОБА_1 	
Номер провадження 11-кп/816/480/26 	Суддя-доповідач -  ОСОБА_2  	
Категорія - 340 	  	

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2026 р. колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі: 
Судді-доповідача - ОСОБА_3 , 
суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , 
з участю секретаря судового засідання – ОСОБА_6 
прокурора – ОСОБА_7 
обвинуваченого – ОСОБА_8 

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми, кримінальне провадження кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Кролевецького районного суду Сумської області від 25 червня 2025 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кролевець, Сумської області, українця, громадянина України, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,- 
ВСТАНОВИЛА:

До Сумського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга заступника керівника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_9 , в якій, не оспорюючи правильність кваліфікації та доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 369 КК України, апелянт просить вирок Кролевецького районного суду Сумської області від 25 червня 2025 року, ухвалений відносно останнього, скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.
Ухвалити новий вирок, яким вважати ОСОБА_8 засудженим за ч. 1 ст. 369 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.
Виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду на необхідність застосування, при призначенні ОСОБА_8 покарання, вимог ст. 69 КК України.
В іншій частині вирок залишити без зміни.
Даним вироком, ОСОБА_8 визнано винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, і призначено йому покарання з застосуванням ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.
Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги, заступник керівника Сумської обласної прокуратури посилається на те, що призначаючи обвинуваченому покарання зі застосуванням вимог ст. 69 КК України, суд першої інстанції не врахував, що кримінальне правопорушення, передбачене ст. 369 КК України є корупційним і, відповідно, призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини КК України, виключається.
Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на судове рішення не подавали.
Як встановлено судом першої інстанції, 13 січня 2025 року, о 12 год. 00 хв. інспектор СРПП ВП № 1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області старший лейтенант поліції ОСОБА_10 , будучи у форменому одязі зі знаками розрізнення, отримавши табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби, спільно з поліцейським СРПП ВП №1(м. Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області сержантом поліції ОСОБА_11 , заступив на чергування у складі наряду СРПП по ВП №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області з 12 год. 13 січня 2025 року по 23 год. 13 січня 2025 року на службовому автомобілі марки «Рено Дастер», д.н.з. НОМЕР_1 .
Під час здійснення патрулювання, виконуючи свої службові обов`язки, відповідно до посадової інструкції, 13 січня 2025 року близько 19 год. 07 хв., рухаючись на службовому автомобілі по вулиці 8 Березня в м. Кролевець Конотопського району Сумської області, вказаними працівниками поліції було виявлено автомобіль марки Шкода Октавія д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по вище вказаній вулиці без увімкнення світла фар в темну пору доби, тим самим порушуючи п.19.1 Правил дорожнього руху.
У зв`язку з виявленим порушенням Правил дорожнього руху водієм автомобіля марки Шкода Октавія д.н.з. НОМЕР_2 , інспектором СРПП ВП №1 (м. Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_10 спільно з поліцейським СРПП ВП № 1 (м. Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області сержантом поліції ОСОБА_11 був зупинений вище вказаний автомобіль. 
В ході перевірки документів встановлено, що водієм вище вказаного автомобіля є ОСОБА_8 , мешканець АДРЕСА_1 .
При розмові з водієм ОСОБА_8 , у працівників поліції виникла підозра, що останній перебуває в стані алкогольного сп`яніння, оскільки від нього відчувався характерний запах алкоголю з порожнини рота, а також була млява мова та хитка хода.
Інспектор СРПП ВП № 1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області старший лейтенант поліції ОСОБА_10 запропонував ОСОБА_12 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою пристрою драгера на місці зупинки чи в медичному закладі. 
ОСОБА_8 , будучи повідомленим про наслідки відмови від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, від проходження такого огляду відмовився, в результаті чого, поліцейським СРПП ВП № 1(м. Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області сержантом поліції ОСОБА_11 відносно водія було складено адміністративний протокол про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Під час складання адміністративного протоколу про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_12 запропонував інспектору СРПП ВП № 1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_10 надати неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 100 доларів США, за не вчинення працівниками поліції відносно нього дій з використанням наданої працівникам поліції влади, а саме: не складання адміністративного протоколу, про адміністративне правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та, відповідно, не притягнення до адміністративної відповідальності.
Такі дії ОСОБА_12 були кваліфіковані за ч. 1 ст. 369 КК України - пропозиція службовій особі надати неправомірну вигоду, за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

Заслухавши доповідь головуючого - судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, прокурора на підтримку апеляційних доводі та вимог, обвинуваченого ОСОБА_12 , який заперечень щодо задоволення апеляційної скарги не висловлював, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Враховуючи, що фактичні обставини кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_12 ніким не оспорюються і докази щодо них на підставі ч.3 ст. 349 КПК України не досліджувалися, висновки суду першої інстанції щодо цих обставин, відповідно до вимог ч.2 ст.394, ч.1 ст.404 КПК України, перевірці в апеляційному порядку не підлягають.
Кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 369 КК України, також не оспорюється, а тому вирок суду першої інстанції і в цій частині апеляційному перегляду не підлягає.
Що стосується доводів апелянта про те, що призначаючи обвинуваченому ОСОБА_12 покарання за ч. 1 ст. 369 КК України, суд безпідставно застосував положення ст. 69 КК України, то колегія суддів вважає їх такими, що заслуговують на увагу, виходячи з наступного.
Так, положеннями ст. ст. 50, 65 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення, а також відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи при цьому ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових правопорушень.
Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених протиправних дій, їх небезпечності та інформації про особу винного.
Зазначені загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору покарання, ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин кримінального провадження, ступеня тяжкості вчиненого діяння, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Також при призначенні покарання суд має враховувати не тільки межі караності діяння, встановлені у відповідній санкції статті Особливої частини КК України, а й норми Загальної частини цього Кодексу, в яких регламентуються цілі, система покарань, підстави, порядок та особливості застосування окремих його видів, а також регулюються питання, пов`язані з призначенням покарання, що можуть вплинути на вибір (обрання) судом певних його виду і розміру.
При цьому, законодавець надав дискреційні повноваження судам при призначенні покарання. 
Так, положеннями ст. 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.
У свою чергу, санкцією ч. 1 ст. 369 КК України встановлено, що пропозиція чи обіцянка службовій особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду, а так само надання такої вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує, обіцяє чи надає таку вигоду, чи в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, караються штрафом від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від двох до чотирьох років, або позбавленням волі на той самий строк.
Згідно примітки до ст.45 КК України, корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191,262,308,312,313,320,357,410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210,354,364,364-1,365-2,368-369-2 цього Кодексу.
Зі змісту оскаржуваного вироку вбачається, що при призначенні ОСОБА_13 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого останнім кримінального правопорушення, який, згідно зі ст.12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, наслідки та обставини скоєного, особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, свою вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, було визнано його щире каяття, обставин, що обтяжують покарання, судом встановлено не було.
З врахуванням зазначених обставин, суд і дійшов висновку про можливість призначення ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу, однак, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією вказаної статті Закону, а саме, у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про можливість призначення обвинуваченому покарання у виді штрафу.
Разом з тим, колегія суддів наголошує, що при призначенні ОСОБА_14 покарання, поза увагою суду залишилось те, що останнього визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії корупційних кримінальних правопорушень, і з огляду на імперативні приписи ст. 69 КК України, призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, є неприпустимим, на що вірно посилається прокурор у поданій апеляційній скарзі.
Таким чином, у даному випадку судом першої інстанції було допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (п. 2 ч. 1 ст. 413 КПК України), а саме, застосування закону – ст. 69 КК України, який застосуванню не підлягав, що, відповідно, призвело до невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, є підставою для скасування вказаного судового рішення судом апеляційної інстанції.
Колегія суддів вважає за необхідне, після скасування вироку суду першої інстанції, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України, ухвалити новий вирок, оскільки є необхідність у призначенні ОСОБА_14 покарання у межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України, без застосування ст. 69 КК України.
При призначенні ОСОБА_14 покарання, колегія суддів враховує, що вчинене останнім протиправне діяння відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченого, який є раніше не судимим, свою вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання. 
При цьому, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, колегія визнає щире каяття ОСОБА_14 , обставин, що обтяжують покарання - не встановлено.
З врахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_14 покарання за ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., на задоволення вимог поданої апеляційної скарги 
Саме таке покарання, на переконання колегії суддів, буде необхідним, справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», адже відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Керуючись ч. 15 ст. 615, ст.ст.404,405,407,409,413,414,420 КПК України, колегія суддів, - 
УХВАЛИЛА: 

Апеляційну скаргу заступника керівника Сумської обласної прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити.
Вирок Кролевецького районного суду Сумської області від 25 червня 2025 року, відносно ОСОБА_8 в частині призначення покарання, скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, призначити покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.
В іншій частині вирок залишити без змін.
Вирок набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення. 
СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5