Є.у.н.с.512/126/26
Провадження № 3/512/104/26
с-ще Саврань
"18" червня 2026 р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Суддя Савранського районного суду Одеської області Брюховецький О.Ю., за участю захисника – адвоката Остапишеної Валентини Миколаївни (в режимі відеоконференції), розглядаючи матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, яка надійшла від Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, - 
ВСТАНОВИВ:
25.02.2026 до Савранського районного суду Одеської області від Сектору поліцейської діяльності № 2 Відділу поліції № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. 
Опис обставин, установлених під час розгляду справи.
16.02.2026 близько 02 години 40 хвилин по вул. Осипенка, 1, в с-щі Саврань ОСОБА_1 керував автомобілем Ауді, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився за допомогою спеціального технічного пристрою Drager, який дав позитивний результат – 1,63 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2,9-а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Слухання справи призначено на 02.04.2026.
06.03.2026 до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.10).
Крім того, матеріали справи містять заяву захисника ОСОБА_1 – адвоката Остапишеної В.М., яка діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги ВН №1651202 від 30.03.2026, про перенесення судового засідання у зв`язку з тим, що остання перебуває у відпустці. Крім того, захисник – адвокат Остапишена В.М. зазначила, що ОСОБА_1 є старшим солдатом та з 31.03.2026 перебуває за місцем проходження служби у в/ч НОМЕР_2 та не має можливості бути присутнім під час розгляду справи (а.с.13).
Слухання справи відкладено на 30.04.2026.
30.04.2026 до суду надійшло клопотання захисника – адвоката Остапишеної В.М. про відкладення розгляду справи у зв`язку із її зайнятістю у Хаджибейському районному суді м.Одеси (а.с.17).
Слухання справи відкладено на 28.05.2026.
Матеріали справи містять клопотання захисника – адвоката Остапишеної В.М. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.20).
Крім того, в матеріалах справи наявні заперечення на протокол захисника – адвоката Остапишеної В.М. з яких вбачається, що ОСОБА_1 не погоджується з інкримінованим йому адміністративним правопорушенням передбаченим частиною 1 статті 130 КУпАП, та вважає що в його діях відсутня подія та склад такого правопорушення і справи відносно нього має бути закрита. 
Так, в запереченні захисник – адвокат Остапишена В.М. зазначила, що у протоколі серії ЕПР1 №592490, вказано «Військовослужбовець», а тому на думку ОСОБА_1 та його захисника щодо військовослужбовців діє спеціальний порядок їх огляду на стан сп?яніння, визначений приписами статтею 266-1 КУПАП.
ОСОБА_1 , згідно протоколу, перебував за кермом із ознаками алкогольного сп?яніння і тому за приписами частини 3 статті 266-1 КУпАП міг бути підданий огляду тільки посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів відповідно до порядку, встановленого частинами 2-7 статті 266-1 КУПАП.
Цей установлений законом порядок працівниками поліції не був дотриманий, хоча ця інформація зафіксована ними у Протоколі, а також підтверджується ОСОБА_1 під час відеофіксації.
Таким чином, на думку ОСОБА_1 та його захисника, вся процедура огляду, яку застосували до ОСОБА_1 , згідно з категоричними приписами частини 9 статті 266-1 КУпАП є недійсною, а її результати недопустимими доказами, оскільки отримані всупереч умовам і порядку, встановлених законом. Застосування цієї процедури починається з моменту встановлення, що особа є військовослужбовцем.
При цьому згода чи незгода військовослужбовця пройти огляд чи його фактичне проходження значення не має, оскільки норма статті 266-1 КУпАП має імперативний характер, описує випадки і процедуру огляду військовослужбовців якщо є підстави вважати, що вони у стані сп?яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях (за кермом, зокрема) і адресована службовим особам, які повинні провести такий огляд з дотриманням визначеної процесуальної форми.
Частиною 5 статті 266 КУпАП визначено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП, вважається недійсним.
За таких обставин, ОСОБА_1 та його захисник вважають, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, у зв?язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП (а.с.22-23).
Разом з тим, матеріали справи містять клопотання захисника – адвоката Остапишеної В.М. про відкладення розгляду справи у зв`язку з її зайнятістю в Білгород-Дністровському міськрайонному суді Одеської області (а.с.31).
Слухання справи відкладено на 18.06.2026.
Захисник – адвокат Остапишена В.М. в судовому засіданні 18.06.2026 зазначила, що ОСОБА_1 свою вину не визнає та вказала, що він є військовослужбовцем Збройних Сил України. Під час його зупинки працівниками поліції було грубо порушено процесуальний порядок, передбачений статтею 266-1 КУпАП. Огляд військовослужбовця на стан сп`яніння мав проводитися виключно особою, уповноваженою начальником органу управління Військової служби правопорядку (ВСП), з використанням спеціальних технічних засобів. Оскільки поліцейські провели процедуру самостійно без залучення ВСП, ОСОБА_1 вважає, що складений протокол є незаконним.
У відповідності до положень статті 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно з частиною 2 статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Положеннями статті 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та іншими документами.
Згідно статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, дії ОСОБА_1 за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 592490 від 16.02.2026 суд кваліфікує за частиною 1 статті 130 КУпАП, як керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП підтверджується наступними доказами по справі.
Протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 592490 від 16.02.2026 відповідає вимогам статті 256 КУпАП, оскільки в ньому зазначені всі необхідні данні. 
Так, в протоколі, відповідно до пункту 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, в графі "дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення" викладена суть адміністративного правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у частині 1 статті 130 КУпАП, за якою складено протокол.
Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає уразі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний, зокрема, виконувати передбачені законом вимоги поліцейського, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами; не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів. 
Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Перелік підстав зупинення транспортного засобу визначено статті 35 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про національну поліцію».
Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбачених статтями 283, 284 цього Кодексу. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до норм діючого законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.
Суд встановив, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 592490 від 16.02.2026 в графі 12. «дата, час, місце розгляду адміністративної справи», в графі 13. «підпис особи, якій роз`яснено права та обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП та яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи», в графі 14. «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» та в графі 18. «підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності (зі змістом протоколу ознайомлений (а), копію протоколу отримав (ла), внесені про нього дані правильні» зазначено особистий підпис ОСОБА_1 (а.с.2).
Відповідно до результатів тестування №35 спеціальним пристроєм Alcotest 6820 Drager № 0120 від 16.02.2026, які були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння – 1,63 проміле (а.с.3).
З письмових пояснень ОСОБА_1 від 16.02.2026 вбачається, що того ж дня він був зупинений працівниками поліції. ОСОБА_1 повідомив поліцейським, що вживав спиртні напої, після чого останні запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» результат якого вказав 1,63 проміле (а.с.7).
З рапорту інспектора з РПП СПД №2 ВП №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області сержанта поліції Оросі А.І. від 24.02.2026 вбачається, що під час складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_3 під час оформлення адміністративних матеріалів не вилучалося (а.с.5).
Разом з тим, в матеріалах справи міститься оптичний носій (диск) із відеозаписами з портативних відеореєстраторів (бодікамер) поліцейських, на яких зафіксовано факт керування автомобілем, виявлення ознак сп`яніння у ОСОБА_1 , процедуру проходження огляду на стан сп`яніння (а.с.8).
При дослідженні відеозапису з бодікамери працівника поліції № 0000004_00000020260216023620_0003 встановлено, що на 02 хвилині 55 секунді запису ОСОБА_1 на запитання поліцейського ствердно відповів про вживання ним алкогольних напоїв
Разом з тим, на 05 хвилині 56 секунді вищевказаного відеозапису зафіксовано результат проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» - 1,63 проміле. 
Матеріали справи містять копію військового квитка НОМЕР_4 виданого на ім`я ОСОБА_1 (а.с.25-29). 
Порядок дорожнього руху на території України, згідно з положеннями Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.
Відповідно до пункту 1.10. Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі; транспортним засобом є пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Пункт 2.5 цих Правил зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. За невиконання вимог цього пункту Правил передбачено адміністративну відповідальність за статтею 130 КУпАП.
Пунктом 2.9-а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Крім того, відповідно до пункту 1.3. Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. 
Так, диспозицією частини першої статті 130 КУпАП встановлено, що відповідальність за вказаною нормою закону настає у разі, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Процедура проведення огляду особи на визначення стану сп`яніння регулюється вимогами статті 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ від 09.11.2015 № 1452/735.
Відповідно до частини 2 статті 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
На вимогу положень статті 266 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення додано диск з відеозаписом, який було досліджено в судовому засіданні та зміст якого підтверджує обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок №1103).
Зокрема, пунктом 3 Порядку №1103 передбачено, що огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я України (далі - МОЗ України) і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).
Відповідно до Інструкції №1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного сп`яніння, згідно з ознаками, визначеними в пункті 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ України і Держспоживстандартом, на місці зупинки транспортного засобу (п. 6 розділу І Інструкції), а в разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений статтею 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок), та регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 р. 
Отже, цей обов`язок водія передбачений Правилами дорожнього руху України, які він зобов`язаний знати, і в яких зазначено саме про медичний огляд.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Так, в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 зазначено зокрема, що йому роз`яснені його права та обов`язки. Вказаний протокол, в якому, зокрема, зазначено про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених статтею 63 Конституції України, статті 268 КУпАП, містяться підписи ОСОБА_1 . При ознайомленні з протоколом заперечень чи зауважень ним зазначено не було. 
Суд вважає, що в протоколі про адміністративне правопорушення розкрита суть адміністративного правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол. 
Крім того, даний протокол підписаний як працівником поліції, так і самим ОСОБА_1 без заперечень, в графі пояснення зазначено його особистий підпис згідно статті 63 Конституції України.
Жодних пояснень щодо незгоди з діями працівника поліції з приводу незаконного притягнення до адміністративної відповідальності, під час складання протоколу ОСОБА_1 не викладено. 
Із правами, встановленими статті 63 Конституції України, зокрема з правом на захист і статтею 268 КУпАП ОСОБА_1 ознайомлений, що підтверджено його підписами у протоколі про адміністративне правопорушення.
Інших доказів, які б спростовували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП під час розгляду справи, суду не надано.
Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги пояснення ОСОБА_1 та його захисника суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 присутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.
Доводи сторони захисту про те, що працівниками поліції не був дотриманий спеціальний порядок огляду військовослужбовця ЗСУ, визначений приписами ст.266-1 КУпАП суд до уваги не приймає з огляду на наступне.
Відповідальність водія за вживання після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду передбачена ч.4 ст. 130 КУпАП. Зазначені адміністративне правопорушення відносяться до адміністративних правопорушень на транспорті у сфері безпеки дорожнього руху. Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП є водій.
Згідно з положеннями ч.1 ст.255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в ст. 218 - 221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення передбачені ст. 130 КУпАП мають право складати уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції.
КУпАП не передбачено спеціальної норми, що регулює відповідальність водія який є військовослужбовцем за керування транспортним засобом, який належить фізичній чи юридичній особі у стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до приписів частин 1, 4 статті 15 КУпАП за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
При порушенні правил дорожнього руху водіями транспортних засобів Збройних Сил України або інших утворених відповідно до законів України військових формувань та Державної спеціальної служби транспорту - військовослужбовцями строкової служби, а також вчиненні ними військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б цього Кодексу, штраф як адміністративне стягнення до них не застосовується. У випадках, зазначених у цій статті, органи (посадові особи), яким надано право накладати адміністративні стягнення, передають матеріали про правопорушення відповідним органам для вирішення питання про притягнення винних до дисциплінарної відповідальності.
За вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем Audi. Відомості про те, що вказаний транспортний засіб є транспортним засобом ЗСУ відсутні. А відтак він несе адміністративну відповідальність на загальних засадах.
Статтею 266-1 КУпАП, на яку посилається захисник, врегульовано особливості проведення огляду на стан сп`яніння військовослужбовців, щодо яких є підстави вважати, що вони вчинили адміністративне правопорушення, яке відноситься до військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б.
Аналіз положень ст.266-1 КУпАП свідчить про те, що даною нормою не визначається порядок огляду військовослужбовців Збройних Сил України. Тобто, положення ст. 266-1КУпАП не стосуються спеціального суб`єкту - водія транспортного засобу, а лише військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень, передбачених главою 13-Б КУпАП.
Зазначене кореспондується з положеннями п.1 ч.1 ст. 255 КУпАП, згідно з якими посадові особи органів управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (про правопорушення, вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків, передбачені ст. 44, ч. 2, 3 ст. 123, ст. 172-10-172-20, ст. 173, 174, 178, 182, 184-1, 185, 185-7 КУпАП.
Згідно приписів п. 11 ч. 2 ст. 255 КУпАП посадові особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України (про правопорушення, вчинені військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, - частина п`ята статті 122, стаття 122-2, частина третя статті 123, стаття 124, а також про всі порушення правил дорожнього руху, вчинені особами (крім військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів), які керують транспортними засобами Збройних Сил України та інших військових формувань).
Статтею 235-1 КУпАП визначено, що Військова інспекція безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України розглядає справи про вчинені водіями військових транспортних засобів - військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів, а також працівниками Збройних Сил України під час виконання ними службових обов`язків правопорушення, передбачені ч. 1, 4, 5 ст. 121, ст. 121-1, ч. 1,2,3,4 ст. 122, ч.1 ст. 123, ст. 124-1-126, ст. 132-1 КУпАП.
Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем і щодо нього має відбуватись інший порядок проведення огляду, суд вважає непереконливими. На відеозаписі взагалі відсутні будь-які ознаки, які б вказували на виконання ОСОБА_1 обов`язків військової служби. 
Отже, у даному випадку ОСОБА_1 як суб`єкт правопорушення є саме водієм, а тому факт перебування його у статусі військовослужбовця не впливає на кваліфікацію правопорушення та необхідність проведення огляду в особливому порядку. Сама ж по собі наявність у водія статусу військовослужбовця, за умови не виконання ним у цей час вказаних вище обов`язків, не є підставою для проведення його огляду спеціальними суб`єктами.
За таких обставин, виявивши у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, працівники поліції правомірно застосували до останнього загальний порядок проходження огляду на стан сп`яніння, передбачений статтею 266 КУпАП. Тому, суд відхиляє аргументи ОСОБА_1 та його захисника щодо проведення процедури огляду з істотними порушенням вимог статті 266-1 КУпАП.
Крім того, матеріали провадження не містять результатів оскарження неправомірних дій працівників поліції під час зупинки та складанні протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до частини 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Суд застосовує загальноприйнятий європейський стандарт доказування «поза розумним сумнівом», сформульований у рішеннях ЄСПЛ, зокрема від 14.02.2008 у справах «Кобець проти України» (п.43) та «Авшар проти Туреччини» (п. 282), «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» від 06.12.1998, згідно яких доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Перевіркою матеріалів справи не встановлено порушень працівниками поліції Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, що могли стати підставою не виконувати ОСОБА_1 законних вимог поліції про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Усі матеріали справи зібрані працівниками поліції, які діяли в межах своїх повноважень, протокол про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті130 КУпАП відносно ОСОБА_1 повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.
Отже, оцінюючи сукупність наявних в справі доказів, суд дійшов висновку, що твердження ОСОБА_1 та його захисника з приводу відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються сукупністю досліджених в суді доказів у справі та відповідно розцінюються як такі, що спрямовані на уникнення від адміністративної відповідальності.
Судом враховано, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2007 у справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, ОСОБА_1 , реалізуючи своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Разом з тим, суд звертає увагу на те, що адміністративне правопорушення, передбачене стаття 130 КУпАП, відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника, так і для інших учасників дорожнього руху.
Інших доказів, які б спростовували факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про його згоду з діями працівників поліції під час його зупинки та подальшого складання протоколу про адміністративне правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП під час розгляду справи, суду не надано.
Обставин, які відповідно до статей 34, 35 КУпАП пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, суд не вбачає.
Вивчивши докази в їх сукупності, суддя, враховуючи характер вчиненого правопорушення, при визначенні виду адміністративного стягнення, що підлягає накладенню на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, з огляду на характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, з метою виховання цієї особи в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як ОСОБА_1 так і іншими особами, вважає необхідним накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу, з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.
Крім того, відповідно до частини 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір», а також статті 40-1 КУпАП у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особа, на яку накладено таке стягнення, сплачує судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись статтями 9, 13, 23, 33, 40-1, 130, 283-285, 294 КУпАП, частиною 5 статті 4 Закону України «Про судовий збір», суддя, –
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті складає 17 000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнення проводити на рахунок №UА848999980313080149000015001, назва рахунку: рахунок для зарахування адміністративних штрафів у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, КОД БК - 21081300, отримувач – ГУК в Одеській області /Одеська обл./21081300, банк отримувача – Казначейство України (ЕАП), ЄДРПОУ 37607526, призначення платежу – адміністративний штраф у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Приписами частини 1 статті 307 КУпАП встановлено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Частиною 1 та частиною 2 статті 308 КУпАП встановлено, що у разі несплати правопорушником штрафу у встановлений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. на розрахунковий рахунок № UА908999980313111256000026001, КЕКД 22030106, отримувач ГУК у м.Києві /м.Київ/, банк отримувач Казначейство України (ЕАП), ЄДРПОУ 37993783, призначення платежу судовий збір у справах про адміністративне правопорушення.
Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.
Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

Суддя: О.Ю. Брюховецький